F^m. Motacillidae. 61 



BUDYTES FLAVUS (Linné). 



Európai sárga billegető. 



II. Tábla. 3. ábra. 

 Motacilla flava, Linné, Syst. Nat. I. p. 331. (1766.) 

 Motacilla flaveola, Pali., Zoogr. Rosso-As. I. p. 501. (1811.) 

 Moiacilla chrysogastra, Bechst., Kurze Übers. p. 327. (1811 ) 

 Motacilla flavescens, Steph., Gen. Zool. pt. 2. p. 559. (1817.) 

 Budytes flavus, Cuv., Regn. Anim. p. 371. (1817.) 



Motacilla flava vulgáris, Sund., OEfv. K. Vet. -Akad. Stockh. 1840. p. 53. 

 Budytes gouldi, Macgill., Man. Brit. B. I. p. 163. (1840.) 

 Budytes fasciatus, Brehm, Vogelfang, p. 141. (1855.) 

 Motacilla flava typica, Radde, Reise Ost.-Sib. Vög. p. 229. (1863.) 

 Motacilla flava ciuereocapilla fasciata, Heugl., Orn. N. O.-Afr. I. p. 321. (1869.) 

 Budytes leucostriatus, 

 Budytes flavescens, 

 Budytes flavus leucostriatus, Stejneger, Bull. U. St. N. M. No. 29. p. 280. (1885.) 



tus, \ 



> Homever, íourn. f. Orn. 1878. p. 128—131. 



Leírása: Tavaszkor a ven hím feje kékesszürke, szemöldökíve fehér; feje 

 oldalt sötétszürke, néha fehérrel tarkázott; háta és deréktája olajzöld; alul élénk 

 sárga; tokája többé-kevésbbé fehér; szárnya sötétbarna sárgásszürke szegélylyel; 

 farka fekete, két pár szélső tolla fehér, belső zászlaján fekete szegélylyel; csőre és 

 lába feketésbarna; szeme barna. Hossza k. b. 17, szárnya 82, farka 7'5, csőre 11, 

 csűdje 2'2 %. 



A tojó feje szürke, háta barnás, deréktája olajzöldes; alul sápadt sárga, leg- 

 élénkebb hasa közepén és alsó farkfedöin, leghalványabb begyén és torkán, a hol 

 piszkos fehérbe árnyalódik; szemöldökíve fehér; csőre, lába és szeme mint a hímé. 



Őszkor a vének fölül barnák; szemöldökívük, torkuk és begyük fehér fakó- 

 barnás árnyalattal; hasuk és alsó farkfedőik sárgák. A fiatalok a véneknél jóval 

 halványabbak. 



Földrajzi elterjedése : A palaearktikus zónakörben két elszigetelt pontján van; 

 az egyik Európára esik, a másik Ázsia északkeleti részére. Az európai példányok 

 Afrikában, a kelet-ázsiai példányok pedig a Csendes tenger szigeteinek nagy részén 

 telelnek. Magyarországon vizenyős réteken mindenütt közönséges. Ápril második 

 felében érkezik s szeptemberben távozik. 



BUDYTES BEEMA (Sykes). 



Keleti sárga billegető. 



II. Tábla. 4. á b r a. 

 Motacilla beema, Sykes, Proc. Zool. Soc. 1832. p. 90. 

 Budytes brevicaudatus, Homeyer, Journ. f. Orn. 1878. p. 131. 

 Motacilla flava, var. beema, Pleske, Rev. Turkest. Orn. p. 24. (1888.) 

 Motacilla flava beema, Almásy, Ornith. Jahrb. IX. p. 88. (1898.) 

 Budytes beema (Syk.), Madarász, Természetrajzi Füz. XXII. p. 347. (1899.)^ 



Leírása : Nagyon hasonlít az európai sárga billegetőhez, a melytől a követ- 

 kezőkben tér el: feje világosabb szürke s pofatája és fülfedö tollai színe szürke 

 helyett fehér s csak a szemén át húzódó szalag szürke; csőre, lába és szeme barna. 

 Hossza k. b. 165, szárnya 78, farka 7, csőre 1"2, csűdje 2'3 %. 



5 



