Fam. Sylviidae. 65 



Sylvia. 



ScopoLi, Ann. I. Hist. Nat. p. 154. (1796.) 

 Typus : Sylvia sylvia (Linné). 



Jellemek: A fark egyenes vágású, a szélső toll a többinél valamivel rövidebb. 

 A szájzugserték megvannak, de gyengék. A láb aránylag meglehetősen erős. 



Kivétel nélkül mind rovarevök, de a fajok nagy része az őszi mozgalom 

 alkalmával gyümölcscsel és bogyókkal is táplálkozik. Mind jó énekesek. Fészküket 

 a föld szinétől 0"5 — 1 méter magasságban vagy azon fölül is bokrokba vagy durva 

 sűrű gazba rakják s ezeket fűszálakból, rostokból és vékony ágacskákból készítik 

 s szőrrel bélelik ki. A tojások száma 4 — -6, alakja és színe a fajok szerint változik. 



A fajok meghatározó táblázata : 



a. A szárny hosszabb a farknál. 



a^. Az első evező rövidebb az elsőrendű evezők- 

 nek megfelelő fcdötollaknál; a második soha- 

 sem rövidebb az ötödiknél (1. ábra 66. old.). 

 a^. A fark felső és alsó fedőtoUai többé- 



kevésbbé harántsávoltak nisoria (65. old.). 



b'^. A fark felső és alsó fedőtollai nem sávoltak. 

 íí'l A másodrendű evezők külső szegélye 



vörhenyes sylvia (66. old.). 



b"^. A másodrendű evezők külső szegélye 



nem vörhenyes simplex (67. old.). 



b^. Az első evező az elsőrendű evezőknek meg- 

 felelő fedőtollaknál hosszabb, a második rövi- 

 debb az 5-diknél (1. ábra 70. old.). 

 c^. A fejtető fekete s e szín a fültájra is kiter- 

 jed {lihii)\ a fejtető szürke {tojó). A szárny 



nagysága 7'5 — 8 % közt váltakozik orpheits (68. old.). 



iV^. A fejtető fekete s e szín nem terjed ki a 

 fültájra (hűn); a fejtető rozsdaszínű {tojó). 



A szárny nagysága 7 — 7'6 % közt váltakozik atricapilla (69. old.), 

 í'^ A fejtető mindkét nemnél szürke. A szárny 



nagysága 6 — 7 % közt váltakozik curruca (69. old.). 



b. A szárny rövidebb a farknál melanocepkala {70. old.). 



SYLVIA NISORIA (Bechst.). 



Sávos poszáta. 

 Motacilla nisoria, Bechst., Naturg. Deutschl. IV. p. 580. Tb. XVII. (1795.) 



Curruca undata, 1 ^ , , _ . n 



^ , ,\ ( Brehm, Vög. Deutschl. p. 414—415. (1831.) 



Lurruca undulata, ) 



