78 Passeriformes. 



Nemi jellemek : A csőr meglehetősen erős, kissé lapított és töve kiszélesedő. 

 A szájzugserték közepesen fejlettek. Az első evező igen kicsiny és keskeny, az 

 elsőrendű evezőknek megfelelő fedötollak hosszát sem éri el. A fark meglehetősen 

 kerekített. 



Tartózkodási helyök nádasok vagy mocsarak. Éneklési képességük nagyon 

 fejlett: hangos rikácsoló énekkel vagy kiváló melodikus dallammal bírnak. Táplá- 

 lékukat a rovarvilágból merítik. Tömör fészküket szorgosan építik nádszálakra vagy 

 vizenyős helyeken lévő bokrok közé. Tojásuk száma rendesen 4 — 6 közt váltako- 

 zik; alapszínük zöld és sötét színnel erősen pettyezettek. 



A fajok meghatározó táblázata : 



a. Nagyobb; a szárny 9'2 — 10 %i. laciistris (78. old.). 



b. Kisebb; a szárny 6"4 — 6'8 %. 



a^. A deréktáj olajzöldes árnyalatú palustris (80. old.). 



b^. A deréktáj vörhenyes árnyalatú strepenis (81. old.). 



ACROCEPHALUS LACUSTRIS, Naum.* 



Nagy nádirigó. 



? Turdus arundinaceus, Linné, Syst. Nat. I. p. 296. (1766.) 



Acrocephahis lacustris, Naum., Naturg. Land-u. Wasservög. nördl. Deutschl. Nachtr. IV. p. 201. (1811.) 



Turdus Junco, Pallas, Zoogr. Rosso-Asiat. I. p. 458. (1811.) 



Sylvia iurdoides, Meyer, Vög. Liv- und Esthl. p. 116. (1815.) 



Muscipeta laciistris (Naum.), Koch, Syst. baier. Zool. I. p. 166. (1816.) 



Calamoherpe iurdoides (Mey.), Boie, Isis 1822. p. 552. 



Hydrocopsichus turdoides (Mey.), Kaup, Nat. Syst. p. 121. (1829.) 



Calamoherpe stagnatilis, Brehm, Vög. Deutschl. p. 442. (1831.) 



Arundinaceus turdoides (Mey.), Less., Traite d'Orn. p. 419. (1831.) 



Calamoherpe lacustris (Naum.), Brehm, Vög. Deutschl. p. 442. (1831.) 



Sylvia turdina, Gloger, Handb. Naturg. p. 312. (1842.) 



Calamoherpe média, Maim., OEfv. Vet.-Ak. Handl. 1851. p. 159. 



Calamoherpe turdina, Schleg., Vog. Nederl. p. 142. (1854.) 



Calamoherpe major, \ 



Caloinoherpe longirostris, / ^^^^"^' ^'^S^'^- P" 235- (1855.) 



Acrocephalus Iurdoides (Mey.), Heugl., Orn. N. O.-Afr. I. p. 289. (1869.) 



Acrocephalus arabicus, Heuglin, Orn. N. O.-Afr. I. p. 289. (1869.) 



Salicaria arundiiiacea, Harting, Handb. B. B. p. 14. (1872.) 



Acrocephalus fulvolaieralis, Sharpé, Layard's B. S. Afr. p. 289. (1877.) 



Acrocephahis lacustris feje. 



* A közhasználatban lévő és a legrégibb Acrocephalus arundinaceus (Linné) név helyett a 

 NAUMANN-féle A. lacustris-'í kell használnunk, mivel a LiNNÉ-féle leírásból nem tűnik ki a fajnak 

 azonossága; diagnósisa ugy a nagy, mint a kis nádirigóra is egyaránt ráillik. 



