Fa,m. EeguJidcie. 121 



Anorthiira communis, Rennie, Mont. Orn. Dict. p. 570. (1831.) 

 Troglodyies commuiiis, Gould, Pioc. Zool. Soc. 1834. p. 51. 

 Anorthura irog/odytes, Macg. Br. B. III. p. 15. f. 188. (1840.) 

 Troglodyies troglodyies, Schle<,^, Rev. Crit. p. XLIV. (1844.) 

 Troglodyies ienuirosiris, \ 



Troglodyies bifasciaius, ^ Brehm, Vogclfang, p. 238. (1855.) 

 Troglodyies Nauniaimi, I 



Leírása: Fölül vörösbarna; feje egyszínű, háta, szárnya és farka többé-kevésbbé 

 sötétbarnával harántsávolt; az elsőrendű evezők barna harántsávjai között levő rész 

 világos fakószinű; a szárny fedötoUainak hegyén pedig háromszögű fehér foltok 

 vannak; alul barnásszürke, többé-kevésbbé sárgásbarnával árnyalt s oldalán és 

 alfeltáján sötétbarnával harántsávozott; csó're és lába szarúbarna, szeme sötétbarna. 

 A hím és tojó egyforma. Hossza k b. 10, szárnya 4'6-4'8, farka 3"2 — 35, csőre 

 1—1-3, csűdje 1-6— 1-8 %. 



Földrajzi elterjedése : Európa és a mediterrán subregio. Magyarországon 

 közönséges és állandó madár. Nyáron a hegységekben, télen a lapályokon tartózkodik. 



XI. Család. 



Fam Regulidae. 



Aranypipőkefélék. 



Ebbe a családba tartoznak a honi madarak legkisebbjei, azok, melyek még 

 az ökörszemnél is kisebbek. Különös ismertető jelük a fejközépen hosszában végig- 

 futó aranysárga sáv, mely a hímeknél még narancssárga és tűzvörös színt is mutat. 

 Emez ismertető jelen kívül az orrlyukaknak különös szerkezete és a hasonló mada- 

 rakétól elütő életmódjuk külön családot követel számukra. Linné őket az általános 

 Motacilla-, Scopoli pedig a Sylviar\eví\hQ. tette. Újabb szisztematikusok részint a 

 poszátafélék családjába a rendikékhez, részint a czinegékhez teszik. Gadow (Cat. B. 

 Br. Mus. vol. VIII. p. 79) ez utóbbiakhoz csatlakozik. Sharpé (Rev. Rec. Att. Class. 

 Birds p. 86) mint külön családot említi. Ez szerintem a leghelyesebb is. 



Jelleme: A csőr vékony, hegyes; az orrlikakat operculum födi, melynek 

 mellső részén van a tojásforma kis orrnyílás, az egészet pedig egyetlen egy 

 különös formájú toll takarja. Az elsőrendű evezők száma 10 ; az első toll rövid, 

 a második mindig rövidebb a nyolczadiknál. A fark hossza a testhez arányítva 

 rendes s hegye gyengén kivágott. A csűd aránylag hosszú és vékony, mellső és 

 hátsó része sima. 



Társaságot kedvelő madarak. Őszkor és tavaszkor nagyobb csapatokban 

 kóborolnak s ilyenkor előszeretettel csatlakoznak a czinegékhez. Gyönyörű kis 

 fészküket gyapotszerü anyagból, lágy mohából, pókhálóból finoman szövik, tol- 

 lakkal bélelik és mindig valamely ág végének alsó részére több mellékághoz 

 erősítik. Sárgásfehér, néha rózsaszínbe hajló tojásaik száma 6 és 10 közt válta- 

 kozik s ritkán finom vörös pettyekkel tarkítottak. 



Földj-ajzi elterjedésük: a palaearktikus zónakör, a Himalaya és Észak-Amerika 

 Az ismert fajok száma 7; nálunk kettő fordul elő. 



9 



