122 Passeriformes. 



Regulus. 



KocH, Syst. baier. Zool. p. 199. (1816.) 

 Typus : Reguhis 7-eguIns (Linné). 



A fajok meghatározó táblázata : 



a. Fehér szemöldökívvel ignicapillus (122. old.). 



b. Fehér szemöldökív nélkül regiLhis (122. old.). 



REGULUS IGNICAPILLUS (Brehm). 



Tűzfejű aranypipőke.* 



Sylvia ignicapilla, Brehm, fide Temm., Man. d'Orn. p. 231. (1820.) 

 Regulus ig7iicapilhis, Mey., Taschenb. III. p. 109. (1822.) 

 Regulus pyrocephalus, Brehm, Beitr. Vogelk. II. p. 130. Tb. I. f. 1. (1822.) 

 Regulus mysfaceus, Vieill., Faun. Fran^. p. 231. (1822.) 



Regulus Nilsoiiii, \ 



r,^ j / ^ / / / i Brehm, Vö". Deutschl. p. 482—483. (1831.) 

 Regulus oracliyriiyncnos, ) 



Leírása: A hím homloka vörhenyessárga; fejteteje hosszában élénk narancs- 

 sárga, s e színt két oldalán széles fekete sáv követi; szemöldökíve és szeme alatt 

 fehér, szemén át pedig sötét feketés szalaggal; háta olajzöld s e szín a nyak oldalán 

 narancssárgába árnyalódik; szárnya és farka sötétbarna, olajzölden szegett tollak- 

 kal; másodrendű evezőinek megfelelő fedó'tollai és a középfedök csúcsa és alsó 

 szárnyfedői fehéresek; alul a madár világos zöldes fakószinű; csőre és szeme barna, 

 lába szaruszínű. A tojó hasonlít a hímhez, feje azonban kevésbbé élénken színe- 

 zett. Hossza k. b. 95, szárnya 5-5, farka 4, csőre 0"8, csüdje 1-7 %. 



Földrajzi elterjedése : Közép-Európa és a mediterrán subrcgionak egy része. 



Magyarországon az eddigi megbízható megfigyelések csak annyit mutatnak 

 ki, hogy őszkor és tavaszkor a közönséges aranypipöke társaságával kóborol. Hogy 

 a költési idő alatt is itt tartózkodnék, arra nézve még nincsen semmi bizonyos 

 adatunk. 



REGULUS REGULUS (Linné). 



Közönséges aranypipöke. 



Motacilla regulus, Linné, Syst. Nat. I. p. 338. (1766.) 



Sylvia regulus, Scop., Ann. I. p. 161. (1769.) 



Regulus cristalus, Koch, Syst. baier. Zool. p. 199. (1816.) 



Regulus vulgáris, Steph., Gen. Zool. X. p. 758. (1817.) 



Regulus aureocapillus, Mey., Taschb. III. p. 108. (1822.) 



Regulus crococephahis, Brehm, Beitr. Vogelk. II. p. 120. (1822.) 



RegiUus flavicapillus, Naum., Vög. Deutschl., III. p. 968. (1823.) 



Regulus sepletilrionalis, \ 



Regulus chrysocephalus, j ^'^^'^' ^^^S' Deutschl. p. 479-81. (1831.) 



Regulus auricapillus, Selby, Brit. Orn. I. p. 229. (1833.) 



* Az eddig használatban volt királyka név az ökörszemre vonatkozik (1. 120. old.). 



