1 26 Passeriformes. 



< Pár hónap multán, mikor a tél zordsága már jócskán alábbhagyott, czivakodókká 

 váltak; különösen az egyik tojónak nem volt a hímtől maradása. A kalitkában 

 annyira össze-vissza kergette fel és alá s oly eró's csörvágásokat osztott neki, hogy 

 tolla egész csomókban repdesett szét s egy ízben oly csúnyán bánt el vele, hogy 

 azt liittem, elpusztul a szegény , . . 



«Minden valószínűség szerint — s ezt később a tapasztalás is igazolta — e 

 viaskodások a párzásnak voltak közeli előjelei, mely pár nap múlva márczius hóban 

 tényleg be is következett s ettől fogva naponkint többször ismétlődött. Sőt mintha 

 a fészekrakás gondolata is foglalkoztatta volna őket, minden elhullatott tollat gon- 

 dosan felszedegettek a kalitka aljáról, felszedték a czérnaszálakat is, mely a kalit- 

 kára véletlenül oda került s hordozták csőrükben fel alá, folytonosan hallatva hívó 

 szavukat. 



« Egyszer csak — azt hiszem, a hideg fürdő okozta meghűlés következtében — 

 váratlanul megvedlett mindkét madár. Elveszték farktollaikat, felső testfedő s külö- 

 nösen fejtoUazatukat. Bánat lépett a vígság helyébe, a szerelmeskedéssel egészen 

 felhagytak s aggcjdnom kellett, hogy elvesztem őket. Szerencsére kiállották a vedlést 

 s április 10-én újból megkezdték a párosodást Április 18-án rakta a tojó első 

 tojását a kalitka fenekére. A mint ezt észrevettem, azonnal fészket adtam be nekik, 

 még pedig egy véletlenül épen kéznél levő barkós czinkefészket s e mellett el nem 

 mulasztám a meglehetős terjedelmes kalitkát gyékénynyel és náddal akként fel- 

 ékesíteni, hogy a természetes költőhelyekhez lehetőleg hasonló legyen. A kalitka 

 aljára rakott tojást óvatosan a fészekbe tettem s abban a kellemes reményben rin- 

 gattam magam, hogy a tojó még több tojást is fog rakni, még pedig most már a 

 fészekbe. S bár mindkét házas fél ki- bejárt az új lakásba, a legközelebbi napon, 

 április 19-én, megint csak a földön találtam a második, április 20-án a harmadik 

 tojást. Ez utóbb rakott két tojást is betettem ugyan a fészekbe, de mikor meg- 

 győződtem, hogy a tojó a költéshez legkisebb hajlandóságot sem mutat, sőt pár- 

 jával egyetemben inkább a fészek szétrombolásával mulat, kivettem a tojásokat 

 belőle s kíváncsisággal néztem, mi czélja lesz a fészek szétrombolásának } S midőn a 

 fészek teljesen szét volt rombolva s elemeire szedve, a nélkül, hogy annak anyagá- 

 ból még csak egy, legalább a fészekhez hasonló bárminemű alkotmányt összeszerkesz- 

 tettek volna, a párosodást azért csak folytatták tovább. Április 25-én újból egy 

 tojás feküdt a kalitka fenekén, 26-án a második s 27-én a harmadik. S a tojó 

 különböző időközökben április 18-ától július 21-ig összesen 23 drb tojást tojt le, 

 még pedig áprilisban hat, májusban hét és júliusban tíz darabot, valamennyit a 

 kalitka fenekére. Néhány tojást sorsára hagytam ; mikor azonban meggyőződtem, 

 hogy a költés egyáltalában nem érhető el s hogy a tojásokat maguk a madarak 

 közösen pusztítják el, a további tojást elszedtem tőlük s praeparálva legalább gyűj- 

 teményem számára mentém meg. 



<A fogságban rakott tojások a szabadban élők tojásaival alak, nagyság és 

 színezetre teljesen megegyeznek. 



< Igen érzékenynek látszik e madárfaj minden zaj iránt, minő a kocsizörgés, 

 de különösen az óra ütése. A mint az óra ütni kezdett, mind a három belekapott 

 s csicsergett mindaddig, míg a zörej alább nem hagyott, vagy míg az óra el nem 

 hallgatott, csakis a teljes csönd beálltával nyugodtak meg a kalitkában e kis nádi 

 lakók. 



< A csipkedcsi hajlam, melyről már fennebb emlékeztem meg, koruk haladá- 



