1 30 Passeriformes. 



A tojó egészben véve nagyon hasonlít a hímhez, de színezete jóval halványabb, 

 hátán nincsen gesztenyebarna határozott folt, feje pedig szürkével erősen árnyalt. 



A fiatalok a vén tojóhoz hasonlítanak azzal a különbséggel, hogy homloku- 

 kon és arczuk táján hiányzik a fekete, mellükön pedig a borvörös szín. 



Földrajzi eltei-jedése : Dél-Európa, Kis-Ázsia és Közép-Ázsiának egy része. 

 Magyarországon csak bizonyos lapályos területeken, vizes talajú vagy vizekhez közel 

 eső füzesekben és ligetekben, főleg a nagyobb folyók mentén tartózkodik. Helyen- 

 kint költözködő, helyenkint pedig állandó madár. 



AEGITHALUS CASTy\NEUS, Severtz. 



Kaukázusi függőczinege. 



Xanfhoriins poidiiliniis, Pali., Zoogr. Rosso-As. I. p. 428. (1811.) 

 Aegiihalus castanejis, Severtz., Türk. Jevotn. p. 136. pl. 9. (1873.) 

 Aegithalus caspius, Bogdanow, Tr. Soc. Kazán. VIII. p. 91. (1879.) 



Leírása : A vén hívi hasonlít az Ae. pendíüiuus hímjéhez azzal a különbséggel, 

 hogy fejteteje és nyaka hátul fehér helyett gesztenyebarna s e szín a hát barna 

 színével egybefolyik; a gesztenyebarna tollak szegélyei többé-kevésbbé sárgásfehér- 

 rel szegettek; a hát hátralevő színe világos szalmasárga. Hossza k. b. 11"5, szárnya 

 5'5, farka 5"5, csőre 0'8, csűdje TS %i. A tojónál és a kevésbbé vén hímnél a hát 

 és fej barna színét a hátsó nyak fehéres fakószíne választja ketté s a fejtető tollait 

 többé-kevésbbé széles sárgásszürke szín szegi. 



Földrajzi elterjedése : Dél-Oroszország, Kaukázus és Közép-Ázsiának egy része. 

 Magyarországon az első példányt Kunszt K.íroly tanító Csalóköz-Somorján, 1896. 

 máj. 9-én, lőtte s ez a Magy. Nemz. Múzeum tulajdonába került. E példány liatal hím. 



Subfam. Parinae. 



' A nemek meghatározó táblázata: 



a. A fark igen hosszú s tollai a középsők felé foko- 

 zatosan hosszabbodnak; a csőr igen rövid, magas 



és ormója erősen hajlott Acrednla (130. old.). 



b. A fark közepes, hegye egyenes vágású vagy gyengén 

 kivágott; a csőr közepes, ormója kevésbbé hajlott. 



a^. A fejtető tollai hegyes bóbitát alkotnak .... Lophophancs 



(134. old.). 

 b"^. A fejtető tollai nem alkotnak hegyes bóbitát Parus (135. old). 



Acredula. 



KocH, Syst. baicr. Zool. p. 199. (1816.) 

 Typus : Acrednla candata (Linné). 



y elleniek : A fark igen hosszú s tollai a középsők felé fokozatosan hosszab- 

 bodnak, a két középső ellenben a mellette levőknél valamivel rövidebb. A csőr igen 

 rövid, magas és ormója erősen hajlott; a kicsiny, kerek orrlyukakat sürü, apró tol- 



