Fam. Piiridae. 1 3 1 



lak és tollsörték takarják. A nyelv szerkezete inkább a Panunis nyelvéhez hason- 

 lít, lévén hátsó részén egy véredényekkel dúsan ellátott izmos rész (1. Madarász, 

 Adatok a czinkcfélék boncz- és rendszertanához. 14. 1. 5. b. ábra, 1881.). A nyelv 

 szarús mellső részén három barázdának nyoma látható; csúcsa négy nagyobb és 

 több apró, serteszcrü foszlányra szakadozott. A csüd mellső' része többé-kevésbbé 

 egymásba olvadt, táblás paizsokból áll. A szárny a madárhoz arányítva kicsiny; első 

 evezője az elsőrendű evezőknek megfelelő fedőtollaknál jóval hosszabb s majdnem 

 a 2-dik közepéig ér. A hím és tojó ruházata egyforma. 



E nembe tartozó fajok szabadon álló művészi alkotású fészket készítenek. A 

 fészek jó ököl nagyságú, magasabb mint széles; fölül kupolaszréűen zárt és kicsiny, 

 kerek bejárata fölül a fészek oldalára esik. A fészek váza mohából készül, mely- 

 hez gyapot, pókháló és különféle moszat van szőve bámulatos ügyességgel. A fészek 

 belsejét mindig pazarul puha tollak bélelik. Macgillivray egy ilyen fészekben 2379 

 tollat számlált meg (1. Newton, Dict. B. p. 969.). Ezeknek a kis madárkáknak fész- 

 kük teljes felépítése két hetet vesz igénybe. A fészek egy vagy több ághoz szokott 

 erősítve lenni, a föld színétől fél méter magasságtól kezdve fölfelé. Tojásaik formája 

 gömbölyded, alapszínűk fehér és igen gyengén vörössel pontozott; számuk 6-tól 

 20-ig terjed. SEEBOHM-nak (Hist, B. I. p. 489, 1883.) több megfigyelővel egyetem- 

 ben táplált abbeli véleményét, hogy a túlnagy fészekaljak több pártól származhat- 

 nak, Cerva Frigyes alapos megfigyelése (Zeitschr. f Oologie Vili. No. 7 p. 25, 1898.) 

 teljesen beigazolta. "*') 



A fajok földrajzi elterjedése a palaearktikus zónakörre szorítkozik. Az eddig 

 ösmert fajok száma 12. Nálunk kettő fordul elő. 



A fajok meghatározó táblázata: 



a. A fej körös-körül tiszta fehér caiidata (131. old.). 



b. A fejtető mindkét oldalán többé-kevésbbé széles 



fekete csíkkal r-osea (133. old.). 



ACREDULA CAUDATA (Linné). 

 Közönséges molnárczinege. 



Panis cauda/7ís, Linné, Syst. Nat. I. p. 342. (1766.) 



Acrediila caudata (Linné), Koch, Syst. baier. Zool. p. 200. (1816.) 



Acgithaliis caiídatiis, Boie, Isis, 1825, p. 556. 



* «(A Csepel-szigeten, 1898. április 17-én) egy meredek töldszalíadáson lévő öreg fűzfának 

 kimosott gyökerei között egy molnárczinege- {Acredula caudata) fészket találtam. A mint a fészekbe 

 nyúltam, éreztem, hogy benn az öreg madár valószínűleg tojásait kotolja. Kezemet hihúztam s az 

 öreg madár kirepült a fészekből. Újra belenyúltam a fészekbe s a vélt tojások helyett egy sereg 

 apró, csupasz fejecskét éreztem ujjaim között. Alig távoztam el pár lépésnyire, két öreg molnár- 

 czinege érkezett eleséggel a fészekhez, de mivel én nagyon közel álltam hozzá, egyikük sem mert 

 belé menni. Két perez sem múlt el, egy harmadik czincge is érkezett, szintén eleséggel a szájában. 

 Különös gyönyörűséggel szemléltem ezt az érdekes jelenetet, s eleinte szentül meg valék győződve, 

 hogy eme gyermeksereg két anyának és egy apának ivadékai. Amint azonban, legközelebbi kirán- 

 dulásom alkalmával, e fészket újból meglátogattam, azt tapasztaltam, hogy tulajdonképen négy 

 szülő szorgoskodott a számos családtag fölnevelése körül. S így csakhamar megbizonyosodtam, 

 hogy ebben az esetben csakugyan két pár együttesen használt egy fészket ivadékaik közös föl- 

 neveléséhez. » 



