Fsbw. Pebrídae. 135 



Leírása: Fölül barnásé szin deréktáján egy keveset világosodik és némileg 

 vörhenyesbe árnyalodik ; feje fehér, feketével mustrázott s e két szin a következó'- 

 képen van elosztva: a fejtető tollai fehéren szegett feketék, feje és nyaka oldala 

 fehér, szeme mögött keskeny fekete csík húzódik hátrafelé és a fülfedök mögé 

 félkörben kanyarodik; nyakszirtjétöl egy másik fekete csík indul ki szintén félkör 

 alakban és az előbbivel párhuzamosan a nyak mindkét oldalára terjed ; torka és 

 begye fekete ; hasoldala fehér, oldalain és alsó farkfedöin fakósárgával futtatott ; 

 csó're és lábai feketék; szeme sötétbarna. Hossza 13, szárnya 6'5, farka 5'8, csőre 1, 

 csűdje 1'7 %i. 



A hím és tojó nem különbözik egymástól. 



A fiatalok az anyaállathoz hasonlítanak, csakhogy bóbitájuk rövidebb. 



Földi'ajzi elteijedése : Európa. Magyarországon a búbos czinege fenyvesekkel 

 borított magas hegyeken mindenütt előfordul és közönséges, állandó madár. 



Parus. 



Linné, Syst. Nat. I. 341. il766.) 



Jellemek : A csőr többé-kevésbbé hegyes árforma ; kicsiny, kerek orrlyukait 

 süríí, apró tollak és tollscrték takarják. A nyelv csúcsa egyenesen lemetszett, melyből 

 rendcsen négy vagy több szarúserte nyúlik előre; a nyelv mellső, szarúrészét három 

 barázda négy részre osztja. A lábak, a testhez arányítva, erősek ; a csűd mellső 

 része jól fejlett táblás paizsokból áll. Az első evező az elsőrendű evezőknek meg- 

 felelő fedőtollaknál hosszabb. A fark vége egyenes, néha gyengén kivágott. A fiatalok 

 az öregekhez hasonlítanak, de mindig bizonyos sárgás árnyalattal bevontak. 



E nembe tartozó fajok fészküket rendesen faodúba, néha más madarak elhagyott 

 fészkeibe, használaton kívül lévő kutakba, virágcserepekbe és sok más, hasonló 

 helyekre és tárgyakba rakják. A fészek anyagát moha, szőr és toll alkotja. Vörös- 

 barnával finoman pontozott és pettyezett fehér alapszínnel bíró tojásaik száma 8 és 

 14 között váltakozik. Emberi lakások körül, kertekben, gyümölcsösökben előszere- 

 tettel tartózkodnak. 



A fajok száma igen nagy; és ha ezeknek alárendeltebb jellemeit, különösen 

 pedig színeit és mustrázatait veszszük tekintetbe, e nem meglehetősen jól határolt 

 alnemekre osztható. 



Az alnemek meghatározó táblázata : 



a. A nyakszirt és hát között világos folttal. 



a^. A has közepe sötét csík nélkül . subgen. Püecile 



(136. old.). 

 b^. A has közepe sötét csíkkal. 



rt\ A has középcsíkja a torok sötét színének 



folytatása . subgen. Farus 



(137. old). 

 />'■"'. A has középcsíkja a torok sötét színével 



nem áll összeköttetésben subgen. Cyanistes 



(138. old.). 



b. A nyakszirt és a hát között nincs világos folt . . subgen. Phaeophai'us 



(139. old.). 



