150 Fa,sseriformes. 



III. 



Legvilágosabb példányok. A hát uralkodó szine bizonyos világos dohánysárga ; 

 a hasoldal tiszta fehér. A csőr 12 — TV, a szárny 6"1 — 65, a fark 6 — 65 %n. 



a, ? Budapest, 1882. okt. 20. 



b, ? Szilágy-Cseh, 1897. márcz. 13. 



c, ? Fogaras, 1890. decz. 16. 



d, ó" Pozsega vm., 1897. nov. 22. 

 e—f, - Zágráb, 1868. ] 



£-—k, cf? Zágráb, 1872, 1883, 1885, 1887. Zágrábi múzeum. 

 márcz., ápr., okt. és novemb. 



XV. Család. 



Fam Laniidae. 



Gébicsfélék. 



E számottevő nagy és több subfamiliára osztott családba különböző alakú 

 madarak tartoznak. Legfőbb és legsajátosabb jellemük az ínycsont (oss palatinmn) 

 hátsó részének tövisszerű nyúlványa (proc. spiniformis) és a fiatal madarak haránt 

 sávozott tollruhája. Egyéb jellemük a meglehetős erős, oldalt összenyomott s a 

 ragadozókéra emlékeztető kampóban végződő csőr. A felső káva éle a csúcs mögötti 

 részén fogacsolt. Az orrlyukak gyéren tollsörtékkel födöttek és tojásdad formájúak. 

 A csűd mellső része paizsolt. A elsőrendű evezők száma 10 s ezek közül az első 

 toll, vagy a második közepéig ér, vagy rövid, elcsenevészedett. A fark vége egye- 

 nesen levágott, vagy a középső tollak felé fokozatosan hosszabbodó. 



E család az egész földön el van terjedve. Az alcsaládok közül minálunk 

 csak a Laniinae subfamiliának vannak képviselői. 



Lanius. 



Linné, Syst. Nat. I. p. 134. (1766.) 

 Typus : Lanius excubitor, Linné.* 



E nembe sorakozó fajok magános életet élnek és kerteket, erdők széleit, 

 befásított vagy bokros területeket kedvelik. Rovarokból, apró csúszó-mászókból, 

 kis madarak tojásaiból és fiókáiból álló táplálékukat, különös szokás szerint a fa 

 vagy bokor töviseire szokták tűzdelni. Fészküket ágacskákból és fűfélékből tömören, 

 elég művészileg készítik s szőrrel, néha meg tollakkal bélelik ki. A fehértől vör- 

 henyesig vagy fehértől zöldig minden árnyalatban változó alapszínű tojásaik sötét 



* Linné a Lanius-n^vc^Q a legkülönbözőbb családokba tartozó fajokat egyesítette s ezek 

 közül legelső helyen a Madagaskaron élő s a Dicruridae családba tartozó Edolius forficatiis áll. 

 A mai fogalmaknak megfelelő, tulajdonképeni értelemben vett La)iius-x\GmG,\. Viellott rendezte 

 (Analyse nouv. Orn. élé. p. 40. 1816 ) s typusként a Lan/tis excubitor fajt jelölte. 



