Fam. AmpeJidae. ^^^ 



Ampelis. 



Linné, Syst. Nat. I. p. 297. (1766.) 

 Typus : Ampelis garrnlus, Linné. 



AMPELIS GARRULUS, Linné. 

 Selyemfark, 



Ampelis garriilus. Linné, Syst. Nat. I. p. 297. (1766.) 



Bombyciphora foliocoelia, Mey., Vög. Liv. und Esthl. p. 104. (1815.) 



Bombycivora garrula, Temm., Man. d'Orn. p. 77. (1815.) 



Boinbycilla bohemica, Leach, Syst. Cat. Mamm. ect. Br. M. p. 18. (1816.) 



Bombycilla garrula, Vieill., N. Dict. d'Hist. N. XVI. p. 523. pl. 10. (1817.) 



Pariis bombycilla, Pali., Zoo<;i-. Rosso-As. I. p. 548. (1811.) 



Bombycilla brachyrchynchos, Brehm, Vogelf. p. 79. (1855.) 



Bombycilla caerulea, Dubois, Rev. et Mag. de Zool. XII. pl. 2. (1860.) 



Ampelis garruliis feje. 



Leírása: Az egész madár borvörösbe árnyalt szürke, a fején legélénkebb, 

 homloka és arcza tája gesztenyebarnába hajlik; dereka, felső farkvédö tollai és 

 hasa közepe szürkék ; alsó farkfedó'i gesztenyebarnák ; torka, szeme előtt és mögött 

 fekete; szárny evezői feketék; az elsőrendű evezők hegye aranysárgával és fehérrel 

 szegett; a másodrendű evezők külső szegélyeinek végén nagy, fehér folt van, a toll 

 gerinczéböl spanyolviaszszerű, vérvörös, hosszúkás, lapos függelékek nyúlnak elő; 

 farka fekete; a tollak csúcsa aranysárga, a mi a fark végén meglehetős széles 

 szalagot alkot; vén példányoknál a farktollak vége is vérvörös spanyolviaszszerű 

 függelékekkel díszített; a csőr és lábai kékesfeketék; szeme vörösbarna, néha 

 karminvörös. Hossza k. b. 19, szárnya ll'S, farka 6-5, csőre 1-4, csűdje 2 hn. 



A hím és tojó egymáshoz hasonlít; a tojó bóbitája valamivel rövidebb. 



Földrajzi elterjedése : a palaearktikus és nearktikus zónakör északi része, a 

 honnan télen némely esztendőben nagycsapatokban a déh tájakra vándorol. Ilyen 

 alkalmakkor minálunk is óriási csapatokban szokott mutatkozni. 



