Fam. Muscicapidae. 16^ 



XVIÍI. Család. 



Farn. M uscicapidae. 



Légykapófélék. 



Akkora családnál, mint a minő a légykapófélék családja és a hová annyiféle 

 typus szerint változó alak sorakozik, ott általános és közös jellemekről alig 

 lehet szó, különösen, ha az még szisztematikailag sincs teljesen rendezve. Ha azonban 

 csak az európai vagy a palacarktikus formákat veszszük figyelembe, a mi vajmi 

 csekély töredéke e családnak, úgy megállapíthatjuk a következő jellemeket: A csőr 

 lapos, töve kiszélesedő; az orrlyukak tojásdadok; a szájzugserték jól fejlettek. 

 A szárny hosszú, hegyes ; az elsőrendű evezők száma 10. A fark közepes s többé- 

 kevésbbé egyenesen levágott. A csűd rövid és sima. 



A nemek meghatározó táblázata: 

 a. A fark töve fehér ; a hím torka rozsdasárga .... Erytlirostcrna 



(161. old.). 

 /;. A fark töve nem fehér ; mindkét nem torka fehér. 

 a}. A szárny fehérrel mustrázott ; a hím és tojó 

 egymástól különbözik ; a hím hátoldala fekete, 



hasoldala fehér, a tojó hátoldala barna Ficednla (162. old.). 



b^. k szárny fehér mustrázat nélkül; a hím és 

 tojó egyforma ; hátoldaluk barna, hasoldaluk 

 fehér, mellük barnán sávozott Muscicapa (164. old.). 



Erj^throsterna. 



Bonaparte, Comp. List. B. Eur. & N. Ani. p. 25. (1838.) 

 Typus: Erythrosterna parva (Bechst.) 



ERYTHROSTERNA PARVA (Bechst.) 

 Vörösbegyű légykapó. 



Muscicapa parva, Bechst., Naturg. Deutschl. IV. p. 505. (1795.) 



Muscicapa rufogu/aris, Brehm, Vög. Deutschl. p. 228. (1831.) 



Muscicapa lais, Hempr., & Ehrb., Symb. Fhys. Aves, fol. t. (1833.) 



Muscicapa mitiuía, Hornsch. & Schill., Verz. Vög. Pomm. p. 4. (1837.) 



Muscicapa rubecola, 1 . ^. /.„„„x 



^, . , \ Su-ains., larcl. Nat. Libr. X. p. 221. 1838.) 



Muscicapa leucura, ) 



Erythrosterna parva, Bonap., Comp. List. B. E. & N. A. p. 25. (1838.) 



Muscicapa rufigularis, Brehm, Vogelf. p. 81. (1855.) 



Erythros/er?ia parva r?ificollis, 1 , ^ , ^, t t. i o i u^a ■■ 



„■' , , ^ r , ■ í Brehm, Verz Samml. Chr. L. Brehm. p. 3. (^1860.; 



Erythrostertia pa/'va rujigulari, j 



Leírása: A hím fölül földszinü barna, fején szürkésbe, felső farkfedöin 

 feketésbe árnyalódik; arcza tája és nyaka oldala hamuszürke, torka és begye narancs- 

 színbe hajló rozsdasárga; hasa és alsó farkfedö tollai fehérek, hasa oldala tfibbé- 



