II. Rend. 



ORDO CORACIAEFORMES. 

 Rikácsolok. 



Jellemek: A lábujjak száma négy (néha három), melyek járásra és fákon 

 való ülésre (Il-dik, Ill-dik és IV-dik ujj eló're, I-sö — /m//u.v — pedig hátra 

 irányult: anisodactyli), vagy kapaszkodásra alkalmasak (mind a négy ujj eló're 

 irányult : emprosthodactyli). A hüvelykujj [halliix) sohasem hiányzik. A nyak- 

 csigolyák száma 13 és 15 közt váltakozik. A fartömirigy csupasz, néha tollkoszorús. 

 A végbélnyujtvány némelyeknél megvan, másoknál hiányzik. A fiókák, míg repülni 

 nem tudnak, fészküket el nem hagyják. 



E rendbe igen különböző alakú madarak tartoznak. Az luuópában honosak 

 a következő alrendekre oszolnak : Upupae, Meropes, Coraciae, Halcyoues, Cypseli 

 és Cap?Í!intI^^i. 



1. Alrend. 



Subordo UPUPAE. 



Bankák. 



A bankák a legmagasabb helyet foglalják el a rikácsolok rendjében s mint- 

 egy összekötő kapcsot alkotnak ezek s az éneklök közt, a mennyiben alakjuk, 

 különösen pedig lábuk szerkezete, az éneklőkére vall (1. ábra 170. old.). Az ujjak 

 járásra és fákon való ülésre alkalmasak; a csüd mellső és hátsó része, mint 

 a pacsirta-féléké paizsolt. Igen jellemző az ujjmozgató inak szerkezete és 

 elhelyezése, mert a Jíexoj- perforans digitorum három részre osztott mellső része 

 — mint az éneklőknél — a Il-dik, lll-dik és IV-dik ujjba, a flexor hallucis pedig 

 a hüvelykujjba vezet. Az ínycsont kötött (desuiognathns). A mellcsont külső for- 

 mája az éneklökéhez hasonlít, de felső részén forarnen interspiiiale-v7\\ bír, a mi 

 rendszerint a méhészmadaraknál (Meropes) és szarvorrú madaraknál (Buceroies) 

 fordul elő. A mellcsont belső felületén \ftv(S forarnen puejimatieiívi egy h^ivomszögii 



12 



