Fa,m. Upapidae. 171 



és a Kaukázusból (Wladikawkaz). Ez utóbbiakhoz is vannak nálunk hasonlók. Meg vagyok győ- 

 ződve, hogyha Tuniszból és Marokkóból kellő anyag állana rendelkezésünkre, azokon a színárnyalatok 

 megszakításnélküli sorozatát épen úgy föllelhctnők, mint akár a magyarországi példányokon. Végre 

 egy igen érdekes példányról kell említést tennem, melyet Csató János nagyenyedi gyűjteményében 

 láttam. Ez a példány jóval világosabb, mint bármelyik északafrikai; homloka, nyaka és melle erősen 

 sái)adt fakószínü, minden borvörös árnyalat nélkül; nyaka mindkét oldalán valamivel élénkebb; 

 bóbitája is jóval világosabb a tipikus példányokéinál; a hát sötét szalagja s másodrendű evezőinek 

 sötét része barnás; a bóbita hosszú tollainak csúcsmögötti részén megvan a normális fehér folt. 

 Legérdekesebb e példányon az, hogy első evezője hosszú s belenyúlik a szárny fehér szalagjába. 

 (Az Upupa cpops fajt különösen rövid első evezője jellemzi, mely sohasem ér a második evező 

 fehér szalagjáig. Hosszú első evezővel a Madagaskar szigetén élő Upupa marginala, Bp. bír.) 

 CsATÓ János ezen érdekes és eltérő példányt lcS64. augusztus 14-én Konczán Erdélyben lőtte. 

 Szárnya 14, farka 10, csőre 5, csüdje 1-y %i. 



II. Alrend. 



Subordo MEROPES/' 



Méhészmadarak. 



Jellemek: A csőr hosszú, hegyes, kissé ívalakban lehajló. Az orrlyukakat apró 

 sörték fedik. Az ínycsont kötött (desmognathtis). A csí^id rövid, elől paizsolt, 

 hátul reczés; az ujjak kapaszkodásra és fákon való ülésre alkalmasak: három 

 ujj előre a hüvelyk hátra irányul (anisodactyli) ; a két szélső ujj tőfelén a közép- 

 sőhöz forrott; a közép ujj karma közepe táján kissé lapátszerüen kiszélesedik. 

 A hüvelyk az úgynevezett Jiexor perforans digitorum-m7x\ nem pedig a flexor 

 hallucis longus-sz^l függ össze (1. Garrod, Proc. Zool. Soc. 1875. p. 344.). A szárny 

 hosszú, hegyes ; az elsőrendű evezők száma 10 ; az első evező rövid, elcsenevészett. 

 A kormánytollak száma 10. A fartőmirigy csupasz. A nyakcsigolyák száma 14. A mell- 

 csont (stcnmm) felső részén lévő foranien interspinale olyan mint az Upiipa-náX 

 (I. ábra 168. old.). A foramen pneumaticum három nyílásból áll: kettő rendes helyen 

 egymás mellett, egy pedig fölül a spina steriii és a spina sterni internet közti mélye- 

 désben van. A mellcsont alsó szélén (mai-go posterio7- sterni) négy bemetszés 

 (incisura xiphoidea laterális et interniedia) az úgynevezett trahecnla lateralis-t és 

 //'. interniedia-'i alkotja (1. ábra). 



n\ c. l i TI c im 



A JSIerűps apiasícr mcllcsontjának alsó széle, 

 inc. im. incisura xiphoidea interniedia. 

 inc. 1. incisura xiplioidea laterális. 



V. ö. Sharpi-, Rev. Rcc. Att. Class. B. p. 80. (1891.) — id., Hand-Lisf. B. II. p. 72. (1900.) 



