Fa,m. Upupidatt. 173 



begyén, legvilágosabb alsó farkfedöin ; csőre fekete ; lába szürkés-bariía ; szeme 

 vörösbarna vagy karminvörös. Hossza k. b. 27, szárnya 15, farka li'5, csó're (a 

 homloktól) 3'7, csűdje 1 %n. 



A tojó a hímhez hasonlít, de valamivel kisebb és egészben halványabb ; válla 

 inkább zöldesbe hajló. 



A fiatal a tojóhoz hasonlít, de jóval halványabb ; torkán pedig hiányzik a 

 fekete szalag ; fülfedó'i zöldes feketék. 



Földrajzi köre: Dél-Európától Közép-Ázsiáig terjed; a telet a megfelelő déli 

 tartományokban tölti. Magyarországon nagyobb folyók és vizek mentén, föld- 

 szakadások körül mindenütt közönséges és kolóniákban fészkel. Május második 

 felében érkezik s szeptember elején távozik téli tartózkodási helyére. 



III. Alrend. 



Suöordo CORACIAE.'' 



Szalakóták. 



Jellemek : A csőr a varjúfélékére emlékeztető erős vaskos, de felső kávájának 

 hegye kampó alakban lefelé hajlilc, az orrlyukak hosszúkásak és közvetlen a káva 

 tövén nyílnak' ; serték nem födik. A csüd meglehetős rövid ; elöl paizsolt, 

 hátul reczés ; a lábak járásra és fákon való ülésre alkalmasak, három ujj előre, a 

 hüvelyk hátra irányult (anisodaciyli). A hüvelykujjba a flexoi' perforans digitonim, 

 nem pedig a flexor longus hallucis szolgál. Az elsőrendű evezők száma 10 ; az 

 első toll nem sokkal rövidebb a másodiknál. A kormánytollak száma 12. Az ínycsont 

 kötött (desmognathus). A nyakcsigolyák száma 13 — 14. A mellcsont alsó széle 

 [jiiargo posterior sterui) négy bemetszéssel bír. A fartőmirigy csupasz. 



F'aodúkban fészkelnek; tojásaik gömbölydedek; színük porczellán fényű 

 tiszta fehér. A fiókák eleinte csupaszok és tehetetlenek. 



Földrajzi elteijedésük : az óvilágra esik. Az ösmert fajok száma 32. (1 Sharpé, 

 Hand-List. B. II. p. 45, 1900). Nálunk egy faj él. 



* V. ö. Shakph, Rcv. Rec. Att. Class. B. p. 80. (1891.) — id., Hand-List. B. 11. p. 45. (1900.) 



