176 Coraciaeformes. 



Alcedo pallasi, Reichenb., Handb. Alccd. p. 3. Taf. CCCXCII. fi;^. 3043—44. Taf. CCCXCIII. 



fig. 3045—46. (1851.) 



Alcedo bengalcnsís, var. soudaica, Reichb., Handb. Alced. p. 3. (1851.) 



Alcedú japoiiica, Bp., Consp. Av. p. 10. (1854.) 



Alcedo brachyrkyitchos, \ 



Alcedo paliida, J Biehm, Vogelf. p. 51. (1855.) 



Alcedo bella, I 



Alcedo soudaica, Cab. & Hcin., Mus. Hcin. II. p. 144. (1860.) 



Alcedo mi7ior, Schleg., Mus. Paj's-Bas, Alced. p. 7. (1863.) 



Alcedo ispida minor, Hengl., Orn. N. O.-Afr. I. p. 178. (1869.) 



hpida beiigalensis, Tacz., Journ. f. Orn. 1875. p. 254. 



Alcedo siudiana, Humc, Str. Fcath. I. p. 168. (1873.) 



Alcedo ispida spatzi, 



Alcedo ispida ispida, 



Alcedo ispida pallasii, 



,, , • .-^ 1 ,j-^ Erlanger, Journ. f. Orn. XLVIII. p. 7—13. (1900.) 



Alcedo tspiaa pallida t, > j i \ i 



Alcedo ispida bella, 



Alcedo ispida advena 



Leírása: A hini feje sötét kékes-zöld, az egyes tollak hegye világos zöldes- 

 kékkel szegélyzett ; válltollai sötét kékes-zöldek ; háta közepe, deréktája és felső fark- 

 fedői világos zöldes-kékek ; farka fölül sötétkék, alul szürkés ; evezői feketék, sötétkék- 

 külső zászlóval ; szárnyfedői sötét kékes-zöldek, hegyük világos zöldes-kékkel mustrá- 

 zott; kantárrésze zöldes-kék; szeme előtti része és fülfedői rozsdaszinűek ; nyalca oldalán 

 a fülfedők mögött hosszúkás, többé-kevésbbé fakó színnel árnyalt nagy fehér folt van; 

 torka fehér, néha fakószínnel árnyalt; begye, melle és alul az egész madár rozsda- 

 szinü barna; csőre fekete; lábai vörösek; szeme barna. Hossza k, b. 17, szárnya 

 6-7— 7-5 ; farka 3-5— 4-2, csőre 3-5—4 ; * csűdje O'S— 9 %. 



A tojó a hímhez hasonlít, de annál valamivel halványabb, alsó kávájának 

 tőfele pedig vörös. 



A fiatalok a vén tojóhoz hasonlítanak, melytől csak mellük szürkés árnyala- 

 tával különböznek. 



Földrajzi elterjedése: A palaearktikus zónakör, beleértve Japánt is, és India, 

 Magyarországon mindenütt előfordul, de sehol sem nagy számmal. Állandó madár. 



V Alrend. 



Subordo CYPSELI.'''' 



Álfecskék. 



Ezen alrendbe tartozó madarak külső tekintetre igen nagy hasonlatosságot 

 mutatnak a fecskékhez, de hogy semmi közelebbi rokonságban nem állanak velük, 

 azt számtalan vizsgálat igazolta. Legközelebbi rokonaik egyfelől a lappantyúk 

 (Caprininlí!;i)^ másfelől a kolibrik (Trochili). 



Jellemek: A lapos csőr tövénél erősen kiszélesedő, rövid, a kávák elől kissé 

 ívalakban lefelé hajolnak; az orrlyukak kerekdedek s hátul félkerek bőrhártyával 



* A M. N. Múzeumban egy Gömörmegyéböl származó hím példány van, melynek csőre rend- 

 kívül hosszú: a homloktól ö, a szájzugtól számítva 6 %,,. 



** V. ö. Shakpe, Rev. Rec. Att. Class. B. p. 81. (1891.) — id. Hand-List. B. II. p. 88. (1900.) 



