III. Rend. 



ORDO CUCULIFORMES. 



Kakukok. 



Jellemek : A csőr többé-kevésbbé hajlott és tövénél kiszélesedő ; az orrlyukak 

 nyílása kerek vagy hosszúkás. Az ínycsont kötött (dcsniog)iathus). A nyakcsigolyák 

 száma 13 — 14 — 15. A mellcsont alsó széle (niargo posterioi- sterni) egy-egy bemet- 

 széssel bir, mely széles oldalnyújtványt (trabecula laterális) alkot. A lábak fákon való 

 ülésre és részben kúszásra alkalmasak; az ujjak száma 4, melyek közül kettő (a 

 Il-ik és Ill-ik) előre, kettő (az I-ső és IV-ik) hátra irányult (zygodactyli) (1. ábra 

 185. old). A hüvelykujjba ?íflcxor longiis hallncis, a második, harmadik és negyedik 

 ujjba a jiexor perforans digitoríiin vezet s e két ujj mozgató ín kereszteződése 

 pontján egymással összekötött. A fartőmirigy csupasz. A szárny hosszú, hegyes; 

 az elsőrendű evezők száma 10. A fark meglehetős hosszú; tollainak száma 8 — 10. 



Legtöbbnyire más madarak, főleg pedig az éneklő madarak fészkébe tojnak, 

 tehát élősködnek. De ismerünk olyan fajokat is, melyek önmagok készítenek egy- 

 szerű fészket s költik ki tojásaikat. Tojásaik szine a fajok szerint igen változó. A 

 fiókák eleinte csupaszok és tehetetlenek. 



Földrajzi körük: az egész föld kerekségére kiterjed. 



Az ösmert fajok száma 247 (1. Sharpé, Hand-List B. 11. p. 152—175, 1900), 

 melyek két alrendre és több családra oszolnak. Mi náhmk csak egy faj fordul elő. 



I. Család. 



Fam. Cuculidae. 



Kakukfélék. 



Cuculus. 



Linné, Syst. Nat. I. p. 168. (1766.) 

 Typus : Cuculus canorus (Linné). 



CUCULUS CANORUS, Linné. 



Közönséges kakuk. 



Cuculus canonis, Linné, S^^st. Nat. I. p. 168. (1766.) 



Cuculus capensis, P. L. S. Mull., Syst. Nat. Suppl. p. 90. (1776.) 



Cuculus hepaticus, Sparrm., Mus. Carls. III. p. 55. (1789.) 



Cuculus rufus, Bechst., Nat. Hist. Deutschl. II. p. 1142. (1792.) 



Cuculus tristis, Hcrm., Observ. Zool. p. 131. (1804.) 



Cuculus borealís, Pali., Zoogr. RossoAs. I. p. 442. (1826.) 



