V. Rend. 



ORDO STRIGIFORMES. 



Baglyok. 



A baglyokat méj^ csak nem régiben is a nappali ragadozókkal egyazon rendbe 

 (Ordo: Accipitriformcs, s. Accipitres, Rapaces, Raptatores) sorozták s csak mint 

 alrendet (subordo : Striges) különböztették meg a rendszertanban A legújabb időben 

 azonban, biológiájukat és különösen morphologiájukat tekintve, a nappali ragado- 

 zóktól egészen elkülönítik s részükre külön rendet állítottak fel (Ordo : Strigiformcs). 

 Sharpé a british katalógusban (Cat. B. Br. Mus. II. p. 1, 1875), továbbá a Buda- 

 pesten tartott Il-dik nemzelk. ornith. kongresszus alkalmával megjelent kitűnő 

 dolgozatában (Rev. Rcc. Att. Class. B. p. 79, 1891) a baglyokat még alrendnek 

 tekinti, azonban a múlt évben megjelent nagyszabású munkájának első kötetében 

 (Hand-List B. I. p. 280, 1899) Pycraft (A contribution toward our knowledge at thc 

 morphology of the üwls, Trans. Linn. Soc. Zool. p. 223 — 275, pls. 24—29. 1898) 

 és mások nyomán már külön rendbe sorozza őket. 



y elleniek: A csőr erős, vaskos; a felső káva ormój a csaknem félkörben lefelé 

 hajlott és hegyes csúcsban végződik; a felső káva töve viaszhártyával ellátott, 

 melynek mellső részén foglalnak helyet az orrlyukak, melyeket legtöbbnyire sürü 

 serték födnek. Az inycsont kötött [liesmognatlms). A nyakcsigolyák száma 14 — 15. 

 A mellcsont alsó széle {niargo posteríor stcrni) a Strigidae család tagjainál osztatlan 

 (1. ábra 201. old.), míg a Bubonidae család tagjainál többszörösen beöblösödik (1. ábra 

 211. oldal). A villacsont (furcula) mellső része amazoknál a mellcsont tarajához forradt, 

 emezeknél pedig szabadon áll (1. ugyanazon ábrákat). A csüd a lábszárhoz képest 

 rövid. Az ujjak száma négy, három előre, a hüvelyk hátra irányult, de a külső 

 (IV-dik) ujj hátrafelé is hajlítható (ektamphiboli). Aflexor longus hallucis ujjmozgató 

 ín a hüvelykbe, a flexor perforans digituruvi a három mellső ujjba vezet.* A szemek 



* A baglyok boncztanáról 1. bővebben: I". E. Bííddard, On the Classification of the Striges, 

 Ibis, 1888. p. 335. 



14 



