Fam. Bubonidae. 



213 



Bubo. 



Cuvir.R, Regne An. p. 331. (1817.) 

 Typus : Bubo hnbo (Linné). 



BUBO BUBO (Linné). 



Nagy fülesbagoly. 



.S7/7.V biiho, Linné, Sysf Nat. I. p. 131. (1766.) 



Bubo maximus, Gerini, Orn. Mclh Dig. I. p 84. pl. LXXXI (1767.) 



Btibo ignaviis, Forst , Syn. Cat Br. B. p. 46. (1817.) 



Bíibo curopaeus, Less., Traité, I. p. 115. pl. XVII. fig. 1 (1831.) 



Bubo gennaiiicus 



: Brchm, Vög. Dcutschl. p. 119—120. (1831.) 



Bí/bo seplcuírioiíülis, ) 



Asw bubo, Swains., Clasá. B. II. p. 217. (1836.) 



0/us bubo, Schleg., Rcv. Crit p. XIII. (1844.) 



Bubo atheiiieiisis, Bp cosp. Gcn Av I. p. 48. (1850 ) 



Bubo grandis, Brehm, Journ. f. Orn. I. p. 346. (1853.) 



Bubo bubo, Lichtst., Nomcncl. Av. p. 7. (1854.) 



Bubo mclanotus, Brchm, Vogclfang p. 41. (1855.) 



Leírása: Fölül lozsdasárga, barnás-fekete széles hosszsávokkal és keskeny 

 harántcsíkokkal, néha fehéres foltokkal tarkázott; fülpamata hosszú, szinc fekete 

 belső szélén sárgás ; alul a madár rozsdasárga, mellén hosszúkás sávokkal, hasán 

 keskeny harántcsíkokkal mustrázott ; csőre és karmai feketék; szeme sötét narancs 

 vagy vöröses-narancsszínű. Hossza k. b. 64 — 72, szárnya 44 — 50, farka 27 — 31, 

 csőre ormója (a homloktól) 5"5, csüdje 6"5 — 7 '"//«. 



A hím és tojó egyforma. A fiókák pelyhei szennyes fehérek. 



FöLdiajzi elterjedése : Európa, keletre az Ural hegységig. Magyarországon nagy 

 kiterjedésű erdőségekben mindenütt otthonos; állandó madár. 



15 



