l'am. Falcoiiidne. 223 



Földrajzi elterjedése: Dél-Európa, Kis-Ázsia, Palesztina és Közép-Ázsiának 

 hegyvidékei. 



Minálunk az erdélyi havasokon hajdanában közönséges volt, de most, hogy 

 számuk a dúvadnak kitett méregtől nagyon megcsökkent, elég ritkának mondható, 

 mindazonáltal még nincsen végkép kipusztítva. 



A Magyar Nemzeti Múzeumban a következő honi példányok foglaltatnak : 



a. d ad. Zernest, Fogarasi havas, 1873. (Hausmann W.) 



ó. 9 ad. Szebeni havas («Götzenbergrücken») 1876. aug. 24. (Kimakovicz M.) 



c. c? ad. Schuller havas (Brassó mell.) 1885. (Schwarz E.) 



d. d ad. Retyezát 1892. febr. 4. (Danford C. G.) 



E példányokon kívül még számos honi példányt őriznek különféle muzeumok- 

 ban, így p. o. az Erdélyi Múzeum-Egylet gyűjteményében Kolozsvárott, Csató 

 János magángyűjteményében Nagy-Enyeden, Buda Án.ÁM-nál Reán (Hunyadm.), 

 RiDÉLY pRiGYEs-nél Brassóbau stb. 



III. Család. 



Fam. Falconidae. 



Sólyomfélék. 



A sólyomfélék, vagy közönségesen héjáknak, ölyveknek, sasoknak, vércsék- 

 nek is nevezett madarak jellemeit a következőkben foglalhatjuk össze: A csőr erős, 

 vaskos, hajlott, hegyes; a felső káva hajlása nem a viaszhártya mellső szélétől, mint 

 a keselyűknél láttuk, hanem már a csőr tövétől kezd görbülni s mindvégig egy 

 megszakítás nélküli félkört ír le. Az orrlyulcak szabadok, néha tollsertékkel gyéren 

 fedettek, a viaszhártyának egy része azonban mindig teljesen szabadon áll. A fejet 

 valódi tollak borítják. A lábak erősek és hatalmas, éles, hegyes karmokkal fegyver- 

 zettek. A külső ujjat keskeny, alig észrevehető hártya köti össze a középsővel. A 

 tojó erösebb s rendszerint feltűnően nagyobb is a hímnél. 



A fajok külső és részben belső morphologiájából kiindulva e család öt 

 al családra osztható: Falconinae^ Aquilinae^ Buteoninae, Accipitrinae^ Folyborinae. 

 Mivel ez utóbbi kizárólag csakis dél-amerikai fajokat foglal magába, csak a négy 

 előbbiről lesz itt szó, lévén ezek mindegyikének nálunk képviselői. 



Az alcsaládok meghatározó táblázata: 



a. A csűd rövidebb a lábszárnál s e kettő közti 

 különbség nagyobb a hátsó ujj karmánál (1. ábra 

 224. old. az Aqnila chrysactiis csűd- és lábszár- 

 csontja) 



a^. A felső káva éle határozottan fogacsolt .... Falcoiiinac (225. old.). 

 b"^. A felső káva éle sima vagy gyengén beöblö- 

 södő, de sohasem fogacsolt. 



