Fam. Falconidae. 227 



Cerchneis. 



BoiE, Isis, 1826. p. 976. (recte 970.) 

 Typus : Cerchneis rupicola (Daud).* 



A fajok meghatározó táblázata : 



a. A karmok feketék tinnuncuhis (227. old. 



b. A karmok sárgák uaiiiiianni (229. old.). 



CERCHNEIS TINNUNCULUS (Linné). 



Közönséges vércse.** 



Fa/co tijiniiiiciilus, Linné, Syst. Nat. I. p. 127. (1766.) 



Falco alaudarius, Gmel., Syst. Nat. 1. p. 279. (1788.) 



Falco fasciatus, Retz., Faun. Suec. p. 70. (1800.) 



Falco bnuineus, Bechst., Orn. Taschenb. p. 38. (1802.) 



Aegypius tinnunculus, Kaup, Natürl. Syst. p. 29. (1829.) 



Ceiclincis viuriim, \ 



Cerchneis fttedia, Brchm, Vög. Dcutschl. p. 70—7;!. (1831.) 



Cerclincis tiiitiiniciila, ) 



Falco architiiniunciilux, Brchm, Vüo-. Dcutschl. p. 70. (1831.) 



Tinnunculus alaudarius, Ciray, Gcn. B. I. p. 21. (1844.) 



Cerchneis minor. 



Cerchneis palltda, 



Cerchneis taeniura, 



Cerchneis orientális, 



Cerchneis inlercedens, 



Cerchneis fasciala 



Cerchneis rupicolaeformis, 1 ,. , , c ,\ -^ ^a. i- /iot;-a\ 



^ ■ ' Brchm, Journ. f. Orn. I. p. 76—7/. (1853.) 



Cerchneis gullala, } 



Cerchneis accedens, Brehm, Naumannia, 1855. p. 269. 



Tinnunculus tifinunculus, Heugl., Peterm. Mitth. 1861. p. 20. 



Cerchneis tinnunculus typicus (alaudarius), Prazák, Journ. f. Omith. XLVI. p. 160, 165. (1898.) 



Brchm, Naumannia, I. 1. Heft. p. 74—76. (1850.) 



* Hazája: Dél-Afrika. 



** Népies nevek: Vércse, vörös vércse, szélleljátszó. Az Alföldön tilinkómadár-nak is hívják 

 (1. Lakatos, Természet. I. évf. IV. sz. p. 8., 1897.). Egyéb nevei LovASsv-nál (Term. Tud. Közi. 

 1887.) vannak gondosan összeállítva. 



