Fam. Falconidae. 229 



Földrajzi elterjedése : Európa. Ázsiának északi fele; télen a megfelelő déli 

 vidékek, vagyis Afrika, az Indiai félsziget és Ceylon. 



Magyarországon mindenütt előfordul és közönséges madár; korán tavaszkor 

 érkezik s késő őszig marad, helyenként nagyon gyakran át is telel. 



CERCHNEIS NAUMANNI (Fleisch.). 



Sárgakarmú vércse. 



Falco iiauma)uii, 1 ^, . , _ , 

 „ , ,, / Flcischer, Sylvan. 1817. p. 175. 



Falco xantkonyx, ) 



Falco cenckrts, Naum., Vög. Deutschl. I. p. 318. Taf. 29. (1820.) 



Falco tinmmculoides, Naum., Vög. Deutschl. I. p. 313. (1820.) 



Falco tiiuitmcularius, Vieill., Faun. Frang. p. 36. pl. 16. f. 3. (1829.) 



Cerchneis cenchris, Brehm, Vög. Deutschl. p. 74. (1831.) 



Tinnunculus cenchris, Bonap., Cat. Met. Ucc. Eur. p. 21. (1842.) 



Tichornis cenchris, Kaup, Classif. Sáug. u. Vög. p. 108. (1844.) 



Poecilornis cenchris, Kaup., Contr. Orn. 1850. p. 53. 



Cerchneis paradoxa, \ 



Cerchneis ruficeps, \ Brehm, Vogelf. p. 29. (1855.) 



Cerchjieis ruficauda, J 



Cerchtieis subtinnuncula, Brehm, Naumannia 1855. p. 269. 



Cerchneis nau7nanni, Sharpé, Cat. B. Br. Mus. I. p. 435. (1874.) 



Tinnunculus tinnunculoides, Salvad., El. Ucc. Ital. p. 57. (1887.) 



Leírása: A vén hím feje — torkát kivéve — - hamuszürke ; köpenye világos vörös- 

 barna ; másodrendű evezői, az ezeknek megfelelő fedőtollak és felső farkfedői, 

 hamuszürkék ; elsőrendű evezői és az ezeknek megfelelő fedőtollak feketék ; az 

 evezők belső széle fehér; szárnya alul szürkés-fehér, a tollak csúcsa szürke; alsó 

 szárnyfedői fehérek; farka fölül hamuszürke, fekete csúcsmögötti széles szalaggal, 

 a tollak csúcsa fehér; farka alul szennyes-fehér, széles csúcsmögötti szalaggal; torka 

 és alsó farkfedői sárgás-fehérek, begye, melle és hasa borvörösen árnyalt fakó- 

 szinű és fekete kerek és hosszúkás foltokkal gyéren tarkázott; viaszhártyája és 

 lábai sárgák; karmai fehéres sárgás- szaruszinüek; csőre kékes szaruszínű, hegye 

 felé sötétebb. Hossza k. b. 31, szárnya 23 — 24, farka 15—16, csőre ormója (a 

 viaszhártyától) 1'5, csűdje 27 %n. 



A vén tojó a közönséges vércse tojójához hasonlít azzal a különbséggel, hogy 

 annál valamivel kisebb és, hogy karmai sárgák. Hossza k. b. 32, szárnya 23—24, 

 farka 16 — 17, csőre ormója (a viaszhártyától) 1'5, csűdje 2*8 %i. 



A fiatalok a vén tojóhoz hasonlítanak. 



Földrajzi elterjedése : A Mediterrán subregio és Közép-Ázsia ; télen a meg- 

 felelő déli tartományok : Afrika és India. 



Magyarországon nem tartozik a közönséges fajok közé, ámbár vonulása 

 alkalmával, mely mi nálunk május elejére és szeptember elejére esik, majdnem 

 mindenütt előfordul. Nálunk csak kevés helyen költ és faodukban fészkel. 



16 



