244 Accipitriformes. 



tövük fehér; farka fehér, néha szürkés-barna árnyalattal, csúcsmögötti részén 

 széles fekete szalaggal; hasa sötétbarna; alsó farkfedöi fehérek; czomb és csüd- 

 tollai fehérek, néha fakószínbe árnyaltak, sötétbarna foltokkal tarkázottak; viasz- 

 hártyája és ujjai élénk sárgák, vagy narancsszinüek; csőre feketés szaruszinű; karmai 

 feketék; szeme világosbarna. 



A hím és tojó egymáshoz hasonlít, de a tojó valamivel nagyobb a hímnél. 



Hossza k. b. 63, szárnya 42-46, farka 23 — 25, csőre ormója (a viaszhártyától) 

 2-3— 2-6, csűdje SS— 6-2 %. 



Földrajzi elterjedése : Európa és Észak-Ázsia. 



Magyarországon csak mint téli látogató ismeretes; november, deczember 

 havában érkezik s márcziusig marad s ezen évszakban az egész országban min- 

 denütt közönséges. A fáczányosok körül nagy előszeretettel szokott tartózkodni. 



Circaétus. 



ViEiLL., Analyse, p. 23. (1816.) 

 Typus: Circaétus gallicits (Gmel,). 



CIRCAÉTUS GALLICUS (Gmel.). 



Kigyász sas. 



Falco gallims, Gmel., Syst. Nat. I. p. 259. (1788.) 



Aquila leucainphomma, Bekker, Teulsche Orn. Heft 9. (1804.) 



I'alco Iciicopsis, Bechst., Naturg. Deutschl. II. p. 572. (1805.) 



Aquila brachydactylu, Mey. & Wolf, Taschenb. I. p. 21. (1810.) 



Falco brachydactylus, Temm., Man. d'Ornith. p. 15. (1815.) 



Circaétus gallicus, VieilL, N. Dict. d'Hist. Nat. VII. p. 137. (1817.) 



Circaétus l>: achydactylus, Vig., Zool. Journ. I. p. 336. (1824.) 



Accipiíer hypoleucos, Pali., Zoogr. Rosso-As. I. p. 354. (1826.) 



Circaétos leucopsis, 1 



^. ... / Brehm, Vög. Deutschl. p. 36-37. (1831.) 



Lírcaetos angtum, J 



Circaétus hypoleucus, Keys. & Blas., Wirbelth. Eur. p. 29, 137. (1840.) 



Aquila gallica, De Selys, Fauné Belge, p. 53. (1844.) 



Circaétos angvium, Brehm, Naumannia, I. 1. Heft. p. 72. (1850.) 



Circaétos meridionalis , Brehm, Journ. f. Ornith. II. Extrah. p. XVII. (1854.) 



Circaétos orientális, Brehm, Vogelf. p. 11. (1855.) 



Leírása: A vén hím fölül lilásfényü sötétbarna, az egyes tollak töve fehér; 

 szárnyfedői világosabb barnák; evezői barnás-feketék, belső szélük fehér; farka 

 fölül barna három sötétebb szalaggal, a tollak csúcsa és belső széle fehér; farka 

 alul selyem fényű fehér, melyen a három szalag szürke színben áttetszik; alul a 

 madár fehér; csőre körül hajszálszerü sertékkel; torka, begye és melle barna 

 hosszanti foltokkal mustrázott, az egyes tollak gerincze fekete; hasa és czomb- 

 tollai gyéren barna foltokkal tarkázottak; alsó farkfedöi tisztafehérek, rendesen foltok 

 nélküliek; szárnya alul majdnem egészen fehér, kevés barna folttal, az evezők csúcsa 

 barna; viaszhártyája kékes-fehér; lábai halvány barnás-kékek; csőre és karmai 

 feketés szaruszinííek, szeme narancssárga. Hossza k. b. 70, szárnya 50 — 52, farka 

 29 — 30 csőre ormója (a viaszhártyától) 4, csűdje 10 %i. 



