258 Accipitriformes. 



hónaljtollaik egyszínű világos fakó rozsdaszinűek; farkuk többé-kevésbbé rozsda- 

 színbe árnyalódó fehér vagy szürkésfehér, harántszalagozás nélkül; a tollak geríncze 

 fehér; szemük sárgásbarna; viaszhártyájuk és lábaik sárgák; csőrük és karmaik feketék. 

 A hím hossza k. b. 63, szárnya 43 — 45, farka 24, csőre ormója (a viaszhártyától) 

 3"1, csűdje 9 %i. A tojó hossza k. b. 70^ — 72, szárnya 51, farka 28, csőre ormója 

 (a viaszhártyától) 3"5, csűdje 9 %i. 



Az igen vének, Sharpé leírása szerint (Cat. B. Br. Mus. I. p. 178, 1874.) egé- 

 szen sötétbarnák, fejük és nyakuk fehéres hosszanti foltokkal; mellük vörhenyes- 

 sel mosódott; farkuk szürkésbarna és körülbelőlkilencz sötétebb barna harántszalaggal 

 mustrázott s a tollak belső zászlajának java része fehéres, a tollak gerincze tiszta fehér. 

 SHARPE-nak ezen leírását egy színes tábla is kiséri (Tab. Vili.) s ama indiai pél- 

 dányt ábrázolja, még pedig azt a típus példányt, melyet Hodgson Btitco aquilinus- 

 nak nevezett, de melyet most már a B. ferox vén példányának tartanak. 



Földrajzi köre : Sharpé szerint (Hand-Líst B. 1. p. 255, 1899.) Délkelet-Európa, 

 Északkelet-Afrika egészen Közép-Ázsiáig és Északnyugat-Indiáig terjed. 



Magyarországon a tavaszi és őszi vonulása alkalmával szokott mutatkozni s 

 már több példány került terítékre az ország különböző pontjain. Az elejtett és 

 szakkezekbe került példányoknak legnagyobb része az irodalomban megemlítvék. 

 A Magy. Nemz. Múzeumba két honi példány került: az egyik ?, lőtte Szikla 

 Gábor tanár 1893. szept. 2-án Fehérmegyében, a másik (5" s ez Göröcz-pusztáról, 

 Nógrádmegyéből származik, lőtték 1900. szeptember 5-én. Magyarországon eddig 

 csakis fiatal vagy kevésbbé vén példányokat figyeltek meg. 



Subfam Accipitrinae. 

 Héják. 



A nemek meghatározó táblázata : 



a. Arczkorong nélkül; a csűd hátsó része paizsolt. 

 a^ A csőr ormója (a viaszhártyától mérve) hosszabb 



a középső ujj felénél (karom nélkül) ..... Astur (258. old.). 

 b'. A csőr ormója (a viaszhártyától mérve) rövidebb 



a középső ujj felénél (karom nélkül) Accipiter (260. old.). 



b. Arczkoronggal; a csűd hátsó része reczézett . . . Circus (261. old.). 



Astur. 



Lacépkd, Mem. Classe Se. math.-phys. Inst. III. p. 505. (1801.) 

 Typus : Astur palumbarius (Linné). 



ASTUR PALUMBARIUS (Linné). 

 Héja. 



Falco palumbarius, Linné, Syst. Nat. I. p. 130. (1766.) 



Falco marginatus, Pillér & Mittersp., Iter per Posegan. Sclav. p. 28. (1783.) 



Falco albescefis, Bodd., Tabl. Pl. Enl. p. 25. (1783.) 



Falco dubius, Sparrm., Mus. Carls. Tb. 26. (1787.) 



