266 Accipitriformes. 



CIRCUS PYGARGUS (Linné). 



Szürke rétihéja. • 



Falco pygargiis, Linné, Syst. Nat. I. p. 148. (1766.) 



Falco cineraceus, Mont., Orn. Dict. I. (1802.) 



Falco duerarius, Mont., Trans. Linn. Soc. IX. p. 188. (1808.) 



Falco hyemalis, Penn., Brit. Zool. I. p. 243. (1812.) 



Circus cinerarius, Leach, Syst. Cat. Mam. ect. p. 9. (1816.) 



Circus ater, Vieill., N. Dict. IV. p. 459. (1816.) 



Circus moníagui, Vieill., N. Dict. XXXI. p. 411. (1819.) 



Circus cinerascens, Steph., Gen. Zool. XIII. p. 41. (1825.) 



Buteo cineraceus, Flem., Brit. An. p. 55. (1828.) 



Circus cineraceus, Cuv., Régne An. I. p. 338. (1829.) 



Circus praíoruí?!, Brehm, Vög. Deutschl. p. 95. (1831.) 



Falco cinerascens, Barb., Rev. Zool. 1838. p. 121. 



Slrigiceps cineraceus, Bp., Comp. List. B. Eur. &. N. Am. p. 5. (1838.) 



Circus nipalensis. Hodgs., Gray's Zool. Mise. p. 81. (1844.) 



Glaucopteryx cinerascens, Kaup, Contr. Orn. p. 58. (1850.) 



Circus pratorum, 1 



^. \ > Brehm, Vogelf. p. 33. (1855.) 



Lírcus elegáns, j > & t- \ ^ 



Slrigiceps cifierascens, Fritsch, Vög. Eur. p. 48. (1853 — 1870.) 



Leírása: A vén hím fölül palaszürke, köpenye és apró szárnyfedői sötétebbek; 

 szárnyán egy rézsútos fekete szalaggal, melyet a másodrendű evezők közepén 

 levő szalag alkot; elsőrendű evezői feketék; nyaka eleje és melle szürke; hasa, 

 czombtollai és alsó farkfedó'i fehérek, rozsdavörös hosszanti sávokkal; alsó szárny- 

 fedői fehérek, hónalj tollai rózsavörös foltokkal; felső farkfedői fehérek, a tollak 

 csúcsa szürke; farkának két középső tolla egyszinű szürke, a többi világosszürke 

 és fehér, 4 — 5 szürke, vagy vörhenyes szalaggal; farka alul szürkésfehér; viaszhár- 

 tyája zöldessárga, szeme és lábai sárgák, csőre és karmai feketék. Hossza: k. b. 47 %\ 

 szárnya: 37 %n\ farka: 24 %\ csőre ormója: 2"5 %i\ csűdje: 6 %n. 



A vén tojó fölül barna; nyakszirtje sávozott, a tollak töve fehér; nyaka hátulja 

 és apró szárnyfedőinek szegélye fakószinű; szeme fölött, szeme alatt és arczkorong- 

 toUai fehérek s ez utóbbiak barnán sávozottak; fülfedői barnák; evezői sötétbarnák, 

 fekete harántszalagokkal, külső zászlójuk szürkés, a belső zászló széle pedig fehér; 

 alsó szárnyfedői fehérek, fekete és rozsdaszinü foltokkal; felső farkfedötollai fehé- 

 rek; farka fölül barna, öt széles sötétebb barna szalaggal, a szélső tollak csaknem 

 fehérek, rozsdaszinü szalagokkal, alul a madár sárgásfehér, vörhenyesbarna hosszanti 

 foltokkal; viaszhártyája halványsárga, csőre és karmai feketék; lábai sárgák; szeme 

 barna. Hossza: k. b. 48 %; szárnya: 38 %\ farka: 24 %n\ csőre ormója 2'8 %\ 

 csűdje: 6"2 %. 



A fiatalok oly annyira hasonlítanak a fakó rétihéja fiataljaihoz, hogy alig 

 lehet egymástól őket megkülönböztetni. Legbiztosabb ismertető jelük az, hogy 

 második evezőjük külső zászlójának kiszélesedését az elsőrendű evezőknek meg- 

 felelő fedőtollak nem fedik be teljesen. 



Földi-ajzi elterjedése : Közép- és Dél-Európa, Ázsiának északi része; télen 

 Afrika, India és Dél-Khina. 



Magyarországon vizenyős réteken tartózkodik, de sehol sem közönséges. 

 Költözködő madár; áprilisban érkezik s októberig marad. 



