268 Pelecaniformes. 



A fajok meghatározó táblázata : 



a. A homlok tollazata öblös vonalban végződik; a 



farktollak száma 22 cnsptis (268. old.). 



b. A homlok tollazata ékalakúan nyúlik előre. 



rt'. Nagyobb; a csőr 37—41 w; a homlok puffadt; 



a farktollak száma 24 onocrotalus (268. old.). 



b'^. Kisebb; a csőr 29 — 32 %i; a homlok nem puffadt; 



a farktollak száma 22 roseus (269. old.). 



PELECANUS CRISPUS, Bruch. 



Borzas gödény. 



Pelecanus crispus, Bruch, Isis, 1832, p. 1109. 

 Pelecanus patagiatus, Brehm, Vogelf. p. 361. (1855.) 

 Pelecanus oriejitalis, Wright, Ibis, 1869. p. 255. 



Leírása : A vén hím fölül és alul ezüstfényü fehér ; begyén fehéres szalma- 

 sárga, vagy vörhenyes aranysárga nagy folttal; a hátoldal tollainak gerincze és 

 elsőrendű evezői feketék; fej és nyaktoUai lazák, megnyúltak, göndörök és borzas 

 sörényt alkotnak; szeme fehér vagy sárgás-fehér; szeme alatti csupasz része szürkés 

 rózsaszinű; csőre fölül szürkés rózsaszínű, szélei sárgás- vörösek, kampója narancs- 

 sárga; zacskója sötétsárga vagy sárgás-vörös; lábai szennyes szürkés-rózsaszinűek. 

 Hossza k. b. 160, szárnya 73, farka 24, csőre (a homloktól) 42, csűdje 14 %i. 



A vén tojó a hímhez hasonlít, de valamivel kisebb. 



A fiatal háta szürke; dereka és farka fehér; szárnya szürkésbarna; feje, nyaka 

 és alul az egész madár szennyes fehér. 



Földrajzi elterjedése : Ogilvie-Grant szerint (Cat. B. Br. Mus. Vol. XXVI. 

 p. 470, 1898.) Dél-Európa és Észak-Afrika, kelet felé Észak-Indián át Khináig és 

 Délkelet-Mongoliáig húzódik. 



Magyarországon a régibb időkben gyakori madár volt s az aldunamenti óriási 

 kiterjedésű mocsarakban kolóniákban fészkelt; most azonban a kultúra innen egészen 

 kiszorította s csak tavaszkor mutatkozik egyes példányokban, de nem költ. A Magy. 

 Nemzeti Múzeumban két honi példány van. Mind a kettő vén hím. Az egyiknek 

 pontos termőhelye és lövetési ideje ösmeretlen; a másikat Szt.-Margitán, Szabolcs- 

 megyében 1857 május havában lőtték. 



PELECANUS ONOCROTALUS, Linné. 



Nagy gödény. 

 Pelecanus onocrotalus, \ 



Pelecanus onocrotalus, a. orientális, \ Linné, Syst. Nat. 1. p. 215. (1866.) 

 Pelecamis onocrotalus, fJ. occidentalis, I 

 Onocrotalus plioenix. Less., Man. d'Orn. II. p. 371. (1828.) 

 Pelecanus giganteus, Brehm, Jour. f. Oin. III. p. 94. (1855.) 

 Pelecanus longirostris, Hume, Str. Feath. V. p. 491. (1877.) 



Leírása: A vén hím fölül és alul fehér, gyönyörű rózsaszinű fuvalattal; begy- 

 foltja szalmasárga; elsőrendű evezői feketék, fehér gerinczczel; szárnyfedő tollai 

 részben egészen, részben csak szélein feketék; szeme barna, szeme körüli csupasz 



