276 Anseriformes. 



Leírása: A gdcsér feje és nyaka felső része zöld fényű fekete; a nyakszirt- 

 tollak megnyúltak, de nem alkotnak határozott bóbitát ; háta és belső váll- 

 toUai fényes feketék; külső válltoUai, szárny fedötollai, másod- és harmadrendű 

 evezői fehérek, ez utóbbiak külső széle keskenyen fekete ; nyaka alsó része, 

 begye melle, hasa és alsó farkfedöi fehérek sárgás rózsaszínű fuvalattal ; dereka, 

 felső farkfedöi és kormánytoUai szürkék; lágyéka fehér, félkörben futó zigzugos 

 keskeny szürke vonalkákkal mustrázott ; elsőrendű evezői és az ezeknek meg- 

 felelő fedötollak szürkés feketék; alsó szárnyfedői és hónaljtollai fehérek, sárgás 

 rózsaszínű fuvalattal; csőre vérvörös, ormója, kampója és szélei feketék; szeme 

 vörösbarna ; lábai vérvörösek. Hossza k. b. 66, szárnya 28, farka 13, csőre ormója 7, 

 csüdje 5 %i. 



A vén tojó feje és nyakának felső része rozsdás vörösbarna; fejtető és 

 nyakszirttoUai megnyúltak; torka fehér; egész hátoldala hamuszürke, közbülső 

 másodrendű evezői fehérek ; elsőrendű evezői sötétszürkék ; nyaka alsó része és 

 alul az egész madár fehér ; oldala és begye tollainak töve hamuszürke ; csőre, 

 szeme és lábai mint a hímé, de kevésbbé olyan élénkek. Hossza k. b. 62, szárnya 26"5, 

 farka 12, csőre ormója 6, csűdje 4-5 %i. 



Földi'ajzi elterjedése: A Palaearktikus zónakör északi része; télen a déli része. 



Magyarországon csak télen fordul elő s a jégmentes vizeken novembertől 

 márcziusig tartózkodik ; nagyobb folyóinkon igen közönséges. 



MERGANSER SERRATOR (Linné). 



Kontyos buvárrécze. 



Mergiis serralor, Linné, Syst. Nat. I. p. 208. (1766.) 



Mergaiiser loiigirostei- crístaius, Gerini, Stor. degli Ucc. v. T. DIX. (1776.) 



, * . \ Gmel., Syst. Nat. I. p. 546. (1788. 



Aíergus mger, J 



Mergaiiser serraloi-, Scháffer, Mus. Orn. p. 66. (1789.) 



Merganser eristatus, Leach, Syst. Cat. Mann. & B. Br. Mus. p. 36. (1816.) 



Mergauser serrata, Steph., Gen. Zool. XII. p. 165. (1824.) 



Leírása : A gácsér feje és nyaka felső része zöld fényű fekete ; fejtető és 

 nyakszirttoUai megnyúltak és bóbitát alkotnak; nyaka közepén fehér gyűrűvel; 

 nyaka alsó része és begye fakóbarna, fekete hosszanti foltokkal mustrázott ; melle, 

 hasa és alsó farkfedöi fehérek; oldala, lágyéka és dereka világos szürke, fekete 

 zigzugos vonalkákkal sűrűn rajzolt ; köpenye fekete ; első- és harmadrendű evezői 

 feketék ; másodrendű evezői és szárnyfedőtollai fehérek ; a másodrendű evezők és 

 az ezeknek megfelelő fedötollak tőfele fekete s e szín a szárnyon két* vízszintes 

 szalagot alkot ; hosszú másodrendű evezői feketével szegettek ; farka fölül sötétebb, 

 alul világosabb szürke ; csőre élénk vörös, ormója feketés ; szeme és lábai élénk 

 világos vörösek. Hossza k. b. 55, szárnya 23—24, farka 10, csőre ormója 65, 

 csűdje 4"5 %n. 



A tojó feje és nyaka fakó vörösbarna, fejtetején sötétebb ; nyakszirttoUai 

 megnyúltak s kontyot alkotnak; szeme előtti vonal, alsó kávájának töve és torka 

 fehér ; hátoldala barnás szürke ; a közbülső másodrendű evezők és az ezeknek 

 megfelelő fedőtollak csúcsfele fehér; begye és oldalai barnás-szürkék; melle 

 hasa és alsó farkfedői fehérek; csőre narancsszínbe hajló vörös, ormója barnás- 



