Fa,m. Ana,tidatí. 291 



Nyroca leucophthalmos, Flem., Br. An. p. 121. (1828.) 



Fiiligula leiicophthalma, Gould., B. Eur. V. pl. 368. (1837.) 



Nyroca africana, G. R. Gr., List B. Br. Mus. III. p. 144. (1844.) 



Nyroca obsoleta, Brehm, Vogelf. p. 380. (1855.) 



Fulix nyroca, Salvad., Faun. Ital. Ucc. p. 265. (1872.) 



Nyroca ferruginea, Sharpé & Dress., B. Eur. VI. p. 581. (1872.) 



Ilyonetta nyroca, Heine & Reichnw., Nomencl. Mus. Hein. Orn. p. 34 7. (1890.) 



Leírása: A gácscr feje, nyaka, begye és melle tiszta gesztenyevörös, fényes ; 

 tokája fehér ; hátoldala sötétbarna ; szárnyán fehér tükörrel ; harmadrendű evezői 

 zöldes fényűek ; hasa és alsó farkfedöi fehérek ; alfeltája szürkés-barna ; oldalai 

 gesztenyebarnák ; csőre és lábai sötét ólomszürkék ; szeme fehér. Hossza k, b. 40, 

 szárnya 19'5, farka 6*5, csőre ormója 5, csűdje 3 %i. 



A tojó hasonlít a hímhez, de valamivel kisebb és a fej, nyak, begy tiszta 

 gesztenyevörös szinét sárgás-barna helyettesíti ; hasa barnával kevert fehér. 



A fiatalok a tojóhoz hasonlítanak. A pelyhcs fiókák fölül és alfeltájukon 

 zöldes olajbarnák; vállaikon halvány sárgás folttal; alul sárgák, fejük oldala 

 vörhenyes sárga, csörkörmük világos. 



Földrajzi elterjedése : A Palaearktikus zónakör nyugati része; télen Afrika 

 és India. 



Magyarországon mindenütt egyaránt közönséges. Költözködő madár. Márcziusban 

 érkezik s novemberig marad. 



Marmaronetta. 



Reichenb., Av. Syst. Nat. p. IX. (1852.) 

 Typus: Marmaronetta angnstirostris (Menetr.). 



MARMARONETTA ANGUSTIROSTRIS (Menetr). 



Márványos récze. 



Anas aiigus/irjstris, Münctr., Cat. Rais. Cauc. p. 58. (1832.) 

 Anas marmorafa, Gould., Proc. Zool. Soc. 1836, p. 59. 

 Dafila marmorata, Eyl., Mon. Anat. p. 114. (1838.) 

 Quer<jueduta angnstirostris, Bonap., Comp. List p. 57. (1838.) 

 Alarmaronetta angusíirostris, Reichenb., Av. Syst. Nat. p. IX. (1852.) 

 Casarca (Anas) cana, Lázár, Verh. & Mith. des siebenb. Ver. 1859. p. 246. 

 Chaulelasmus augustirostris, Heugl., Orn. N. O.-Afr. II. p. 1329. (1873.) 

 Querquedula marmorata, Dress., Proc. Zool. Soc. 1872. p. 605. 

 Cliaiitiodes angnstirostris, Radde, Orn. Cauc. p. 455. (1884.) 



Leírása: A gácsér feje és nyaka világos barnás-fehér, barna pettyekkel tar- 

 kított; szeme körül és fülfedői barnás-szürkék; hátoldala szürkés-barna, nagy fehér 

 foltokkal tarkázva; elsőrendű evezőinek külső zászlaja hamvas; hasoldala fakón 

 árnyalt fehér, begye, melle és alsó farkfedöi barna pettyekkel mustrázott; csőre 

 kékes-szürke; lábai barnás-szürkék, uszóhártyái feketék; szeme barna. Hossza k. b. 

 42, szárnya 20"5, farka 9, csőre ormója 55, csűdje, 35 %i. 



A tojó a gácsérhez hasonlít, de valamivel kisebb; színezése fakóbb; hátoldal 

 foltjai inkább szennyes-fehérek. 



