294 Anseritormes. 



Querquedula. 



Steph., Gen. Zool. XII. p. 142. (1824.) 

 Typus: (Jiicrquedula querquedula (Linné). 



QUERQUEDULA QUERQUEDULA (Linné). 



Böjti récze. 



Jiiay querquedula, \ 



, . . Linné, Syst. Nat. I. \k 203—204. (1766.) 



Auas circia, ) 



Alias balbul, Gmcl., Syst. Nat. I. p. 543. (1788.) 



Alias crecca, var. B, 1 

 , ^ / Lath., Ind. Orn. II. p. 873—874. (1790.) 



Alias crecca, var. ^', ) 



Querquedula circia, Steph., Gen. Zool. XII. p. 143. (1824.) 



Querquedula s:laucopterus, \ 



\ . , ^ , ■ \ Brehm, Isis. 1830. p. 997. 



Querquedula scapularts, ) 



Cyanopterus circia, Eyt., Mon. Anat. p. 130. (1838.) 



Pterocyanea circia, Bonap., Icon. Faun. Ital. Ucc. p. 17. (1841.) 



Querquedula vulgáris, Hodgs., in Gray's Zool. Mise. p. 86. (1844.) 



Cyanopterus querquedula, Hartl., Verz. Ges. Mus. p. 119. (1844.) 



Plerocyanea querquedula, Lichtst., Nomencl. Av. p. 102. (1854.) 



Plerocyaiiea glaucopteros, \ 



r>, ^ f ■ í Brehm, Vogelf. p. 374. (1855.) 



Plerocyanea scapularis, ) > & t \ i 



Alias (Cyanoptera) íjuerquedicla, Radde, Reise S.-O.-Sib. III. p. 370. (1863.) 



Querquedula querquedula, Baird, Am. Journ. of Se. ect. XLI. p. 339. (1866.) 



Anas pterocyanea, Goeldin, Journ. f. Orn. XXVII. p. 382. (1879.) 



Cyanopterus. íjuenjuedulus, Radde, Orn. Cauc. p. 457. (1884.) 



Leírása: A gácsér fejteteje és tarkója fényes barnás-fekete; szeme fölött 

 széles fehér szalag húzódik tarkója felé mindkét oldalon; feje és nyaka felső részé- 

 nek mellső' oldala gesztenyebarna, fehér hosszanti foltokkal; tokája fekete; nyaka 

 alsó része, begye és melle fényes agyagsárga, fekete félkörös szalagokkal; hátoldala 

 feketés-barna, az egyes tollak világos zöldes-barnával szegettek; elsőrendű evezői 

 barnás-feketék, az ezeknek megfelelő fedőtollak külső zászlója hamvas; szárnyfedő- 

 tollai világos hamvas-kékek; a közbülső evezőknek megfelelő fedőtollak csúcsa 

 fehér s ez a szárnyon egy rézsuntos szélesebb szalagot alkot; szárny tükre zöld 

 zománczos, elől keskeny fehér szalaggal; harmadrendű evezői barnás-feketék fehér 

 külső széllel; a legfelső harmadrendűk fényes feketék, gerinczük mentén fehér 

 szalaggal; hasa közepe sárgával és szürkével árnyalt fehér, oldala fekete és szürke 

 zigzugvonalakkal rajzolt; lágyéka és alsó farkfedői sárgás-fehérek, barnával foko- 

 zottak; csőre és lábai barnás-feketék; szeme barna. Hossza k. b. 40, szárnya 195, 

 farka 7"5, csőre ormója 5, csűdje 3'5 %i. 



A tojó háta sötétbarna, világos fakó tollszegélyekkel; feje fölül világosbarna, 

 sötétebb barna pettyekkel; szemöldíve, a csőr tövén levő foltja és torka fehér, 

 sárgás-barna fuvalattal; feje oldalt barna, hosszanti foltokkal; begye világosfakó, 

 az egyes tollak középpontja sötétbarna; melle, hasa és alsó farkfedői sárgás-fehérek, 

 lágyékán és alsó farkfedőin barna hosszanti foltokkal; szárnya barnás-szürke, az 

 egyes tollak világosan szegettek; szárny tükre alig észrevehetően szürkés-zölddel 

 zománczozott; csőre, szeme és lábai mint a hímnél. 



