Fam. Anatjdae. 297 



Maréra fishűarts, Steph., Gen. Zool. XII. p. 131. (1824.) 



Penelops penelops, Kaup, Katürl. Syst. p. 31. (1829.) 



Mareca penelope, Selby, Br. Orn. II. p. 324. (1833.) 



Mareca kagoiko, ) 

 ,, ^ , , > Brehm, Vogelf. p. 373. 1855.) 



Leírása: A gácsér feje és nyaka felsőrésze sárgás-rozsdabarna; homloka és 

 fejközepe sárgás-fehér; nyaka hátulja és az egész háta szürke, fekete hullámos 

 zigzugvonalkákkal ; nyakeleje, begye és melle oldalai szürkés rózsaszínbe árnyalódó 

 világosbarnák, melle és hasa tiszta fehér, oldalai feketés zigzugvonalkákkal mus- 

 trázott; farka szürke, az egyes tollak szegése fehéres; alsó farkfedöi és a felsők 

 leghosszabbjai feketék, a rövidebbek fehéres szürke zigzugvonalakkal ; evezői 

 barnás-szürkék, a harmadrendű tollak külső zászlaja bársony-fekete, fehér széllel, 

 gerinczük mentén pedig keskeny fehér szalaggal; szárnytükre világos zöld zománczos 

 fényű, bársony-fekete szegessel; szárnyfedő tollai h(')fehérek; csőre fekete, közepén 

 kékes-szürke ; lábai sötét szürkés-barnák ; szeme sötétbarna Hossza k. b. 43, 

 szárnya 26, farka 11, csőre 4'5, csűdje 4. %n. 



A tojó fölül barna ; vörhenyes-fakó és fehér tollszegélyekkel és pettyezéssel, 

 begye és oldalai fakóbarnák sötétebb barna szabálytalan foltokkal ; melle, hasa és 

 alsó farkfedői fehérek; csőre kékes-szürke; csőrkörme fekete; lábai sötét szürkés- 

 barnák ; szeme barna. 



A fiatal gácsér többé-kevésbbé a tojóhoz hasonlít. 



Földrajzi elierjedése : Nyáron Észak-Európa és Észak-Ázsia; télen Afrika, 

 Perzsia, India. 



Magyarországon a tavaszi és őszi átvonulás alkalmával vizeinken mindenütt 

 elég gyakori ; máskor nem fordul elő. 



Chaulelasmus. 



BoNAP., Comp. List B. Eur. & N. Am. p. 56. (1838) 

 Typus : Chaiddasimis strepenis (Linné). 



CHAULELASMUS STREPERUS (Linné). 



Kendermagos récze. 



Alias strepera, Linné, Syst. Nat. I. p. 200. (1766.) 



Anas cinerea, 1 ,^^ . ^ ^ 



Anas kekuschka. ] ^-^'•' ^^'^ ^"-'- "" ^- '''' "^- ^- ~''- ^'''''^ 



Chauliodus strepera, Swains., Journ. Roy. Inst., II. p. 19. (1831.) 



Chau/elasmus streperus, Bonap., Comp. List. ect. p. 56. (1838.) 



Ktinorhynclnts streperus, Eyt., Mon. Anat. p. 137. (1838.) 



Querquedula slrepera, Macgill., Man. Orn. II. p. 169. (1842.) 



Chaiilelas7iius ciiiereus, \ ,„ , .. . 



.., , , . \ Brehm, Voself. p. 373—374. (1855. 



Lhatilelasnms amertca7itis, j > n i 



Chaulelasmus streperus, b. americanus, Bonap., Compt. Rend. XLIII. p. 650. (1856.) 



Leírása : A gácsér feje és nyaka felső része szennyes barnás-fehér, barna 

 pettyezéssel, legsötétebb feje, legvilágosabb csőre körül és torka; nyaka alsó 

 része, begye, melle, oldala, köpenye sötét-barna, fehér hullámos zigzugvonalak- 



