Fa,m. Anatidae. 



301 



Branta. 



ScopOLi, Ann. I. p. 67. (1869.) 

 Typus: Branta bernicla (Linné). 



BRANTA BERNICLA (Linné). 



Örvös lúd. 



Anas bernicla, Linné, Syst. Nat. I. p. 198. (1766.) 



Branta bernicla, Scop., Ann. I. p. 67. (1769.) 



Anser bernicla, Bonn., Enc. Méth. I. p. 121. (1790.) 



Bernicla torquata, Boie, Isis, 1822. p. 563. 



Bernicla brenta, Steph., Gen. Zool. XII. p. 46. (1824. 



Bernicla glaucogaster, 



Bernicla 7nicropus, 



Bernicla platyuros, 



Bernicla coliaris, 



Bernicla melanopsis, Macgill., Man. Br. Oin. II. p. 151. (1842.) 



Bernicla paliida, Brehm, Vogelf. p. 368. (1855.) 



Brentkus bernicla, Sund., Meth. nat. Av. disp. Tent. p. 145. (1872.) 



Brenta bernicla, Heugl., Reis. Nordpolarm. III. p. 132. (1874.) 



Anser brenta glaucogaster, Seeb., Hist. Br. B. III. p. 508. (1885.) 



Branta brenta, Dubois, Faun., Belg. Ois. II. p. 388. (1892.) 



> Brehm, Isis, 1830. p. 996. 



Branta bernicla csörc. 



Leírása: A o-unár feje, nyaka, begye, farka és evezötoUai fényes kormos- 

 feketék; nyaka mindkét oldalán rézsunt fekvő fehér folttal, mely mellfelé sugarak- 

 ban ágazik; háta, melle és hasa fényes-szürke; lágyéka, alfeltája, alsó és felső fark- 

 fedői fehérek; csőre és lábai feketék; szeme sötétbarna. Hossza k. b. 55, szárnya 

 33, farka 13, csőre A, csüdje 6 %<i. 



A tojó valamivel kisebb, máskülönben a gunárhoz hasonlít. 



A fiatalok a vénekhez hasonlítanak, de valamivel halványabbak, hátoldaluk 

 tollai világosan szegettek, nyakukon pedig nincs fehér folt. 



Földrajzi elterjedése: Az északi Sarkkör; télen Északnyugot- Európába vonul. 



Magyarországon csak télen és nem minden esztendőben mutatkozik; elég ritka. 



A Magyar Nemzeti Múzeum honi példányai : 



a. rf Pomogy, Mosonymegye, 1886. decz. 4. (Dombrowszky Róbert.) 



b. ^ Udvard, Komárommegye, 1887. márcz. 17. (Losy Sándor.) 



21* 



