Fa,m. Auatifhic 307 



Subfani. Cyguiiiae. 

 Hattyúk. 



Cygnus. 



Bechst., Orn. Taschcnb. 11 p. 404. (180:5.) 

 Typus: Cyj^iiíts olor (Gmel.). 



A fajok meghatározó táblázata : 



a. A felső káva tövén kiálló bütyökkel olor (307. old.). 



b. A felső káva tövén nincs bütyök. 



«'. Nagyobb; a szárny 60 %\ a csőr 10 %« .... cvgnus (307. old.). 

 b\ Kisebb; a szárny 50 %-; a csőr 8 %- bezvicki (308. old.). 



CYGNUS OLOR (Gmel.). 



Néma hattyú. 



Áiiax cyg7iiis fj., Linnc', Syst. Nat. I. p. l'M. (1766.) 



Anas olor, Gmel., Syst. Nat. I. p. 502. (17SS.| 



Anser cygnus, Bonn., Enc. Méth. I. p. 107. (1790.) 



Cygnus gibhiis, Bechst., Gcmcinn. Naturg. Dcutschl. W . p. 815. (1809. j 



Cygni/s niutus, Forst., Syn. Cat. Br. B. \\. 64. (1817.) 



Cygnus oIoi\ Yicill., N. Dict. Hist. Nat. IX. p. 37. (1817.) 



Cygmis xihi/iis, Pali., Zoogr. Rosso-As. II. p. 215. (18.6.) 



Olor 7na?isueíus, Bonap., Cat. Met. Ucc. Eur. p. 68. (1842.) 



Cygnus sibilans, Nilss., Skand. Faun. Fogl. II. ]i. 386. (1858.) 



Cygnus lubercul>rosirh\ Dubois, Pl. Col. Ois. Belg. lil. p. 300. (1860.) 



Cygnus unwíni, Humc, Ibis, 1871. ]>. 413. 



Cygtius pelzelni, Stejn., Pioc. U. St. Nat. Mns. v. p. 197. (1882.) 



Leírása: Az egész madár hófehér; csőre felső kávája sárgás-vörös, szélei, 

 csőrkörmc, orrhártyái, bütyke, alsó kávája és szeme előtti csupasz része fekete; 

 lábai és uszóhártyái is feketék; szeme barna. Hossza k. b. 140, szárnya 62, farka 

 22, csőre 8"5, csüdje 10 %. 



A giuiár és tojó egyforma, utóbbi kisebl). 



A fiatalok szürkés árnyalattal bevontak. 



Földrajzi elterjedése : Észak-Európa és Észak-Ázsia; télen Déllcelet-Európába 

 és a Földközi-tenger partjaira vonul. 



Magyarországon, eltekintve a domestikált formától {Cygnus iuniiutabilis), 

 melyet nagyobb parkokban mindenütt tartanak, télen szokott nagyobb vizein- 

 ken előfordulni A Magyar Nemzeti Múzeumban a vad formából egy 9 honi pél- 

 dányunk van s ezt Csík-Tarcsán 1854. nov. 7-én lőtték. 



CYGNUS CYGNUS (Ltnné). 



Énekes hattyú. 



Anas cygnus, Linné, Syst. Nat. I. p. 194. (1766.) 



Cygmis musicus, Bechst., Gcmeinn. Naturg. Vog. Dcutschl. III. p. 830. (1809.) 



Cygnus inclanorliynchus, Meycr & Wolf, Taschcnb. II. p. 498. (1810.) 



