334 Clmnidriiformes. 



I. Család. 



Fam. Otididae. 



Túzokfélék. 



A nemek meghatározó táblázata : 



a. A vén hímnek álla alatt kiálló hosszú laza tollak 

 szakált alkotnak; a tarkó és a nyak hátoldalának 

 tollai nem hosszúak; a szárny 40 %i-nél hosszabb Otis (334. old.). 



/;. A vén hímnek nincsenek szakált alkotó tollai, 

 ellenben a tarkó és nyak hátoldalának tollai meg- 

 nyúltak ; a szárny 30 ^m-nél rövidebb Tetrax (335. old.). 



Otis. 



Linné, Syst. Nat. I. p. 264. (1766.) 

 Typus : Otis tarda, Linné. 



OTIS TARDA, Linné. 



Túzok. 



01 is /arda, Linné, Syst. Nat. I. p. 264. (1766.) 

 0//S major, Brehm, Vög. Deutschl. p. 351. (1831.) 



Leírása: A ven hím feje, nyaka, nemkülönben álla alatt mindkét oldalon 

 szétágazó, hosszú, laza szakált alkotó tollai világos kékes-szürkék ; nyaka hátolda- 

 lának tó'fele, a madár egész hátoldala (beleértve az apró szárnyfedőket, a harmad- 

 rendű evezőket és a fark felső fedőtollait) vörhenyes rozsdasárga, fekete haránt- 

 csíkolással ; begye részben szintén vörhenyes rozsdasárga, többé-kevésbbé feketével 

 mustrázva; hasoldala és alsó farkfedői fehérek; evezői barnás-feketék, a tollak tő- 

 fele fehér; nagy- és közép fedőtollai többé-kevésbbé szürkével árnyalt fehérek, az 

 egyes tollak gerincze nagyobbára fekete ; farka fehér, széles csúcsmögötti fekete 

 szalaggal, a közbülső tollak többé-kevésbbé rozsdabarnával árnyaltak; csőre szür- 

 kés-szarúszinű, hegye fekete; lábai szürkés-barnák; szeme barna. Párzáskor anyák 

 fölfujható sajátságos tömlőt alkot, s ilyenkor a nyak mindkét oldalán a fültáj 

 mögött világos-kékes ibolyaszínű csupasz folt látható. A madár teljes hossza (csőre 

 hegyétől farka végéig) k. b. 110, szárnya 60, farka 31, csőre a homloktól 6 a 

 szájzugtól 10; csüdje 17 %. 



A vén tojó a hímhez hasonlít, de annál jóval kisebb; szakált alkotó tollai 

 hiányzanak; hátának alapszíne kevésbbé élénk, mustrázata sürübb. Hossza k. b. 

 85—90, szárnya 45 — 46, farka 25, csőre a homloktól 4, a szájzugtól 7, csüdje 13 %n. 



A fiatalok a vén tojóhoz hasonlítanak. A tojásból kikelt fiókákat fehéres 

 fakószinü sűrű pelyhek borítják s fejük és hátuk nagy barnás-fekete foltokkal 

 mustrázott. 



Földrajzi elterjedése : Dél-Európa, Észak-Afrika és Közép-Ázsia Indiáig. 



Magyarországban az alföldön állandó .madár; télen kisebb-nagyobb csopor- 

 tokba verődik össze. 



