342 Charadriiformes. 



Vanellus. 



Brisson, Orn. V. p. 94. (1760.) 

 Typus: VanellMS vanellus (Linné). 



VANELLUS VANELLUS (Linné). 



Bíbicz. 



Tringa vanellus, Linné, Syst. Nat. I. p. 248. (1766.) 



Vanellus capella, Schaeff., Mus. Orn. p. 49. (1789.) 



Vanellus vulgáris, Bechst., Orn. Taschb. II. p. 313. (1803.) 



Vanelhis eristatus, Mey. & Wolf, Taschenb. II. p. 40. (1810.) 



Vanellus gavia, Leach, Syst. Cat. Manum. ect. B. M. p. 29. (1816.) 



Charadrius gavia, Lichtst., Verz, Doubl. p. 70. (1823.) 



Ckaradrius vanellus, Pali., Zoogr. Rosso-As. II. p. 132. (1826.) 



Vanelhis bicornis, Brehm, Vög. Deutschl. p. 557. (1831.) 



Charadrius Vanellus candidus, \ 



Charadrius Vanellus paliidus, \ Naum , Naturgesch. Vögel Deutschl. VII. p. 276. (1834.) 



Charadrius Vanellus varius, ) 



Vanellus vanellus, Lichst., Nomencl. Av. Mus. Berdol. p. 95. (1854.) 



Leírása: Tavaszkor és nyáron a vén hím köpenye és harmadrendű evezői 

 fénylő olajzöldek; válltoUainak csúcsa fénylő biborszinű ; szárnyfedő tollai zöldes- 

 kék fényűek; evezői feketék, az első három toll csúcsa fehér; alsó szárnyfedői 

 fehérek ; felső farkfedői rozsdavörösek ; farka töfele fehér, csúcsfele fekete, az 

 egyes tollak hegye keskenyen fehér; fejteteje, a nyakszirtből kiálló s fölfelé hajló 

 hosszú bóbitája, csőre körüli része, a szeme alatti sáv, torka, nyakeleje és begye 

 kékes-zöldbe fénylő fekete; a szemen átvonuló s a nyakszirtig terjedő széles sáv, 

 pofa tája, nyakának oldala, melle és hasa fehér; alsó farkfedői rozsdás fakószinűek; 

 csőre fekete ; szeme sötétbarna ; lábai világos hússzinűek. Hossza k. b. 33, szár- 

 nya 23, farka 12, csőre 2'5, csűdje 4*8 %. 



A tojó a hímhez hasonlít, de kevésbbé élénken színezett s kontya rövidebb. 

 Hossza k. b. 31, szárnya 22, farka 11, csőre 2'5, csűdje 4 5 %i. 



Őszkor és télen a vének torka és nyakának mellső része fehér; fejtetejük barna, 

 hátoldaluk tollai többé-kevésbbé fakó színnel szegettek; bóbitíijuk rövid. 



A fiatalok az őszi tollazatú vénekhez hasonlítanak, de széles begyövük, fekete 

 helyett, sötétbarna, fejük és nyakuk fehér színét pedig sárgás-barna árnyalat borítja. 

 A pelyhes fiókák fölül sárgás-fakószinűek s fekete foltokkal mustrázottak ; alul fehé- 

 rek, begyükön fekete örvvel. 



Földrajzi elterjedése : Európa, Ázsiának északi és mérsékelt része. 



Magyarországban : A lapályos területek vizenyős rétéin mindenütt közönsé- 

 ges és költ. Február végén és márczius elején érkezik, november végéig marad; 

 meleg forrásoknál egyesevei néha át is telel. 



