Fam. Scolopacidae. ■^^^ 



Földrajzi elte)jedése : Közép- és Dél-Európa, Ázsiának mérsékelt része; télen 



Afrika és India. 



Magyarországban: Nagyobb vizek, de főleg szikes tavak mentén található. 

 Tavaszi átvonulásakor, mely április második felérc esik, a leggyakoribb; helyen- 

 ként költ 



Himantopus. 



Briss.. Orn. V. p. 33. (1760.) 

 Typus: Himantopus Jiiniantopus (Linné). 



HIMANTOPUS HIMANTOPUS (Linné). 



Székiszarka. 



Cliaradrius himantopus, Linné, Syst. Nat. I. p. 255. (1766.) 



Htmantopns candidus, Bonn., Enc. Meth. I. p. 24. (1790.) 



Himantopus vutgaris, Bechst., Orn. Taschb. p. 325. (1803.) 



Himantopus rufipes, Bechst., Natur^f. Deutschl. III. p. 466. (1809.) 



Himantopus atroptenis, Mey & Wolf, Taschb. II. p. 315. (1810.) 



Himantopus albicollis, Vieill., N. Dict. d'Hist. Nat. X. p. 41. (1817.) 



Himantopus melanoptcrus, Temm., Man. d'Orn. II. p. 528. (1820.) 



Limosa himantopus, Pali., Zoogr. Rosso-As. II. p. 186. (1826) 



Himantopus plinii, Flem., Hist. Br. An. p. 112. (1828.) 



Himantopus to7igipes, Brehm, Vög. Deutschl. p. 683. (1831.) 



Himantopus metanocephalus, \ 



Himantopus ?tigricotlis, ^^_^^^^ ^^^^^^ p 324-325. (1855.) 



Himantopus teucocepha/us, I 



Himatitopus brevipes, ' 



Himantopus autumnalis, Hasselq, Finsch, Trans. Zool. Soc. YII. p. 300. (1870.) 



Himantopus europaeus, Gray, Handl. B. III. p. 47. (1871.) 



Himantopus htjuantopus, Sharpé, Ibis 1891. p. 114. 



Leírása : Nyári tollazatban a vén hím feje, nyaka, háta, és alul az egész ma- 

 dár tiszta fehér; köpenye és szárnya zöldfényü fekete; farka szürke; szárnya alul 

 fekete, hónaljtollai fehérek ; csőre fekete ; szeme karminvörös ; lábai világos rózsa- 

 szinííek. TtTi tollazatban a tarkó és nyak hátsó része fekete. Hossza (csőre hegyé- 

 től farka végéig) k. b. 40, szárnya 25, farka 9; csőre 6 5, csüdje 125, lábszárának 

 csupasz része k. b. 8"5 %n. 



A tojó köpenye barna ; máskülönben a hímhez hasonlít. 



A iiatal fejteteje, nyakának hátsó része és köpenye barna, sárgás- fakó széles 

 tollszegélyekkel ; dereka és alul az egész madár tiszta fehér. 



A pelyhes jiókák fölül sárgás-fakó színűek, kisebb-nagyobb fekete foltokkal ; 

 alul sárgás-fehérek. 



Földrajzi elterjedése: Dél-Európa és Ázsiának mérsékelt égöve; télen Afrika 



és India. 



Magyarországban : A megfelelő területeken gyakori és csapatokban tartóz- 

 kodik. Költözködő madár, késő tavaszkor érkezik s korán őszkor elköltözik. 



