360 Churadriiíormes. 



A pelyhes fiókák fölül gyenge sárgás-árnyalatú szürkés-fehérek, fekete csíkok- 

 kal mustrázva ; alul fehérek ; begyükön szürkés-barna fuvalattal. 



Földrajzi elterjedése: Európa és Ázsiának nyugati része ; télen Afrika és 

 India. 



Magyarországban mocsaras vidékeken mindenütt közönséges. Költözködő 

 madár, márcziusban érkezik és októberben költözködik délre. 



TOTANUS STAGNATILIS, Bechst. 



Tavi sárfutó. 



Tofanus sfagnatilis, Bechst., Orn. Taschenb. II. p. 292. (1803.) 



Glottis stagnatilis, Koch, Syst. baier. Zool. p. 306. (1816.) 



Tota^ms teimirostris, Horsf., Trans. Linn. Soc. XIII. p. 192. (1821.) 



Trynga guineíta, Pali., Zoogr. Rosso-As. II. p. 195. (1826.) 



Iliornis stagnahlis, Kaup., Natürl. Syst. p. 156. (1829.) » 



Totamis lathami, Gray & Hardw., 111. Ind. Zool. II. pl. 51. (1834.) 



Glottis horsfieldi, Gray., List. Grall. Br. M. p. 99. (1844.) 



Totanus horsfieldi, Gray., Gen. B. III. p 573. (1846.) 



Totamis gracilis, Brehm, Vogelf. p. 313. (1855.) 



Leírása: Tavaszkor és nyáron a ve'u hím felül világos szürkés-barna, fekete 

 pettyekkel, hosszanti foltokkal és harmadrendű evezőin szalagokkal mustrázva; 

 szárnyfedő tollai barnák ; elsőrendű evezői feketés-barnák, az első toll gerincze 

 fehér; másodrendű evezői barnák; dereka és felső farkfedöi fehérek, utóbbiak 

 közül a leghosszabbak fekete foltokkal vagy szalagokkal vannak ellátva; farka fehér, 

 a szélső tollak fekete szegélylyel, a középsők fekete szalagokkal ; alul az egész 

 madár fehér, nyaka és begye fekete pettyekkel mustrázva ; csőre fekete ; szeme 

 barna; lábai sötét sárgás-zöldek. Hossza k. b. 25, szárnya 13"5 — 14, farka 6"5, 

 csőre 3"8 — 4, csűdje 5 %. 



A tojó a hímhez hasonlít. 



A jiatalok és vének őszkor fölül szürkés-barnák, a szárny tollai fehérrel sze- 

 gettek ; derekuk és felső farkfedőik fehérek ; farkuk fehér, a szélső tollak feketé- 

 vel szegettek, a középsők feketével szalagozottak ; csőrük körül és alul tisza fe- 

 hérek ; csőrük fekete ; szemük barna ; lábaik szennyes barnás-zöldek. 



A pelyhes fiókák a fütyülő sárfutó fiókáihoz hasonlítanak azzal a különbség- 

 gel, hogy hátoldalukon rozsdabarnával élénkebben árnyaltak. 



Földrajzi elterjedése: Dél-Európa és Ázsiának mérsékelt égöve ; télen Afrika 

 és Dél-Ázsia a hozzá tartozó szigetekkel és Ausztrália. 



Magyarországban általában véve jóval ritkább a két előbbeni fajnál ; 

 de az ország némely pontjain, mint p. o. Pestmegyének mocsaras területein, a 

 hol egyszersmind költ is, elég gyakori. Költözködő madár ; áprilban érkezik és 

 szeptemberig marad. 



