Fa, 111. Laridae. ^^^ 



STERNA FLUVIATILIS, Naum. 



Közönséges halászka. 



Sfcrna kirundo, (part.) Linné Syst. Nat. I. p. 227. (1766.) 



Stcrna fluviaíílis, Naum., Isis, 1819. p. 1847. 



Sterna Nitzschii, Kaup, Isis, 1824. p. 153. 



Sterna potnariiia, Brehm, Vög. Deutschl. p. 781. (1831.) 



Sierna senega/ensis, Swains., B. W.-Afr. II. p. 250. (1837.) 



Síerna IVilsoni, Bonap., Comp. List. B. Eur. & N.-Am. p. 61. (1838.) 



Hydrocecropis senegalcnsis, \ 



Hydrocecropis hirundo, J Boie, Isis, 1844. p. 179. 



Hydrocecropis Wilsoiii, j 



Sterna Blasii, Brehm, Vogelf. p. 348. (1855.) 



■Sler/m major, Olphe-Gall., Contr. Faun. Orn. Eur. Occ. X. p. 28. (1886.) 



Sierna hirnndo macroptera, Hartert, Kat. Vogelsamm. Senck. p. 239. (1891 



Sierna fliíviatilis csőre. 



Leírása: Násziiihában a vén homloka, fejteteje, nyakszirtje fekete, köpenye 

 és szárnya gyöngyházszürke (inkább sötét mint világos); első evezője feketés- 

 szürke, széles fehér belső szegessel, a többi elsőrendű evező szürke, fehér szeges- 

 sel, feketés-szürke csúcscsal, a tollak gerincze fehér, a másodrendű evezők gyöngyház- 

 szürkék, fehér csúcscsal ; dereka, felső farkfedői és farktollai fehérek, a fark szélső 

 tollainak külső zászlaja többé-kevésbbé szürke; alul az egész madár fehér, melle 

 és hasa lilás-szürke fuvalattal ; csőre vérvörös, hegye többé-kevésbbé barnába 

 árnyalódik ; lábai minium-vörösek, karmai feketék, szeme sötétbarna. Hossza (a csőr 

 hegyétől a szárny hegyéig) k. b. 38—39, szárnya 25-5— 27-5, farka 13-5— 14-5 (a 

 villa 6-5—7), csőre (a homloktól) 3 5-4-3, csüdje 1-9 %. 



A ///;// és tojó egyforma. 



Őszi és téli tollazatban a vének homloka és fejteteje a tarkóig fehér ; has- 

 oldaluk csaknem tiszta fehér; csőrük feketés-barna, töve többé-kevésbbé vöröses; 

 egyébként a fönti leírással egyeznek. 



Éretlen példányok az őszi tollazatú vénekhez hasonlítanak, de apró fedőtollaik 

 a szárny felső hajlásán a válltollak mentén fekete csíkot alkotnak. 



A fiatalok az éretlen példányokhoz hasonlítanak, de hátoldaluk tollai sárgás- 

 barnával szegettek. 



A fiókák fölül fakó-sárgás agyagszinü pelyhekkel borítottak, fekete foltokkal 

 tarkázva; alul fehérek; torkuk füstös-barna; csőrük sárga, melynek csúcsa fekete; 

 lábaik sárgás hússzinűek. 



