Fam. Fuffíniáa,e 413 



A him és tojó egyforma. 



Földrajzi elterjedése : a Középtenger és az Atlanti-Ocean. 



Magyarországban előfordul a magyar-horvát tengerparton. Míg a Magy. Nem- 

 zeti Múzeumnak csak Dalmát szigetekről származó példányai vannak, addig a 

 Zágrábi Múzeumban lévők közül ötöt a Fiumei öbölben lőttek és pedig : 

 a — b. d" 9 Fiume, 1888. június 3. 

 e. ? juv. Fiume. 



d. Fiume 1887. szeptember 7. 



e. Fiume 1890. június 27. 



PUFFINUS YELKOUANUS (Acerbj). 



Középtengeri vészmadár. 



Procellaria yelkouan, Acerbi. Bibi. Ital. CXL. p. 294. (1827.) 



P/ifJiniís yelkouan, Bonap., Consp. Gen. Av. II. p. 205. (1856.) 



Puffinus ang/orum, (nec. Temm.) Costa, Faun. Regn. Nap. Ucc. p. 72. (1857.) 



Puffinns- yelkouanus, Salvin, Cat. B. Br. Mus. XXV. p. 379. (1896.) 



Pi/fjtiiui yelkouaniís csőre. 



Leírása: Fölül sötét szürkés-barna, legvilágosabb a fejen, legsötétebb az 

 evezőkön és a farkon ; alul fehér ; hónaljtollai és alsó farkfedői többé-kevésbbé 

 barnás -szürkék ; alsó szárnyfedői fehérek ; szeme alatt s nyakának oldalvonalán, 

 a hol a sötét szín a fehérrel találkozik, fehér hullámvonalakkal tarkázott szürke ; 

 csőre sötét szaruszínű; lábai világos testszinüek; a csüd külső oldala és a szélső 

 ujj sötét szarúbarna ; szeme barna. Hossza k. b. 35, szárnya 21 "5 — 23'5, farka 8, 

 csőre (a homloktól) 3'8, csűdje 5 %. 



A hím és tojó egyforma. 



Földrajzi elterjedése a Közép- s az Adriai-tenger. 



Magyarországban a magyar-horvát tengerparton gyakori. A AI. N. Múzeum- 

 ban a Fiumei öbölből öt példányt bírunk, a Zágrábi Múzeumban pedig tizenhét 

 példány látható. 



31 



