Fa.rn. Pteroclididiie. '^^^ 



Sj^rrhaptes. 



Ili.iger, Prodromus, p. 243. (] S'l 1 .) 

 Typus: Syrrhaptes paradoxiis (Páll.). 



SYRRHAPTES PARADOXUS (Páll.). 



Talpastyúk. 



Tetrao paradoxa. Pali., Reis. Russ. Reich. II. p. 712. (1773). 

 Telrao paradoxus, Gmel.. Syst. Nat. I. p. 755. (^1788.) 

 Syrrkaptes paradox/is, Illigcr, Prodromus, p. 243. (1811.) 

 Neniatura paradoxa, Tisch., Mém. Soc. Nat. Mosc. III. 271. il812. 

 Heieroclitus lartaricus, Vieill., N. Dict. d'Hist. Nat. XIV. p. 453. (1817.) 

 Syrrhaptes PaUasi, Temm., Pig. et Gall. III. \). 282. (1815.) 

 Tetrao armaria. Pali., Zoogr. Rosso-As. IT. p. LIII. (1824.) 

 Syrrhaptes lictcroclila, Vieill., Gall. Oi.';. III. p. 64. (1825.) 

 Syrrhaptes heteröclitiis, Montcss., Rev. et Mag. Zool. 1863. p. 358. 

 Syrrhaptes Fischeri, Kareiin, Bull. .Mosc. XIII. p. 495. (1840.) 



Leírása: A Jiíni homloka a fejtetőig sárgás szürlce s e szín a fejtetőn és a 

 nyakszirten galambszürkébe megy át ; szemöldíve, a nyakszirt mindkét oldala és 

 torka rozsdás narancssárga ; nyaka oldalt és begye barnás-szürke ; . begye alsó 

 szélén keskeny fehér örv látható, melynek egyes tollai feketével szegettek; melle 

 és fölül a madár sárgás-agyagszinű, a hátoldal fekete szalagokkal és foltokkal 

 mustrázott ; evezői galambszürkék, az első toll külső zászlaja fekete ; hasa közepe 

 barnafényü fekete ; alfeltája és alsó farkfedői fehérek, utóbbiak közül a belsők 

 többé-kevésbbé feketével szalagozottak ; lábtollai sárgás-szennyesfehérek. Hossza 

 k. b. 42, szárnya 24, farka 19, csőre 1, csűdje 2'4 %». 



A tojó hátoldala sárgás-agyagszinű, fekete pettyezéssel ; szemöldíve, a nyak- 

 szirt mindkét oldala és torka világossárga ; torkát alul keskeny fekete szalag övezi; 

 begye és melle agyagszinü oldalt fekete pettyezéssel ; hasa közepe sötét vörös- 

 barna ; alfeltája és al^ó farkfedöi fehérek, utóbbiak közül a belsők feketével szala- 

 gozottak. Hossza k. b. 34, szárnya 22, farka 14, csőre 1, csűdje' 24 %. 



Földrajzi elterjedése: Közép-Ázsia sivatagjai, a honnan idöközönkint óriási 

 csapatokban Európába vándorol. 



Magyarországban vándorlásai alkalmával, mint bárhol másutt csapatosan 

 szokott jelentkezni. Legnagyobb számban 1863-ban és 1888-ban érkeztek. 



A Magyar Nemzeti Múzeumban Magyarországból a következő példányok 

 őriztetnek : 



1. ? Sárrét, Fehérmegye. 1863. május 21. Ifj. Szögyényi László. 



2. (^ Bugyi, Pestmegye. 1863. május 29. 



3 — 4. (S Szeged. 1864. febr. vége Okrutzky Aurél 



5. S Úrmezö, Mármarosm. 1888. áprihs 28. Pogány Sándor. 



6. ? Nagyszeben 1888. május 1. Zách Ferencz. 



7. ? Tasnád-Szántó, Szilágym. 1888. május 9. Dorner Ödön. 



8. ? Családfalu, Nyitra. 1888. május 11. Bacskády Károly. 



