FÜGGELÉK. 



Végezetül még két éneklő madárral kell beszámolnunk, melyeknek Magyar- 

 országban való előfordulását a Zágrábi Múzeumban lévő, horvát területeken elejtett 

 hiteles példányok bizonyítják. 



59. oldalhoz: 



1. BUDYTES CINEREICAPILLUS (S.^vi) 



Déli sárga billegető. 



Motacilla cinereűcapilla, Savi, Orn. Tosc. III. p. 216. (1831.) 

 Budytes cinereocapilla, Bp., Comp. L. B. E. & N.-Am. p. 19. (183S.) 

 A'Joiacilla flava dalinatica, Sund., OEfv. K. Vet.-Ak. Förh. Stockh. 1840. p. 54. 

 Motacilla Jlava ci)iereocapilla, Temm., Man. d'Orn. IV. p. 622. (1840.) 

 Alotacilla flava subsp. cinereicapilla, Sharpé. Cat. B. Br. Mns. X. p. 526. (1885) 

 Motacilla borealis cinereicapilla, Almásy, Ornith. Jahrb. IX. p. 91. (1898.) 



Leh'ása: A hím feje fölül sötétszürke, fehér szemöldívek nyomaival, néha 

 a nélkül ; fülfedöi fehéres-szürkék ; torka egészen fehér, begye, melle, hasa és alsó 

 farkfedői élénk sárgák ; köpenye zöldesbarna ; dereka olajzöld ; szárnya és farka 

 olyan, mint a többi rokonfajé, 



A tojó fölül a hímhez hasonlít; fejteteje azonban barnás árnyalatú; torka fehér, 

 begye, melle és hasa halványsárga. 



Hossza k. b. 17, szárnya 8, farka 7, csőre r2, csüdje 2 5 %í. 



Földrajzi elterjedése a Középtenger környezte vidékek. 



Magyarországban a magyar és horvát tengerpart vidékein található. Vonulás 

 alkalmával az ország északibb tájain is megfordul (1. Almásy, Ornith. Jahrb. IX. 

 p. 93). A Zágrábi Múzeumban egy cí példány látható, melyet Zágráb környékén 

 1894. május havában lőttek. 



E fajnak a faunába való felvétele után a fajok meghatározó táblázata (p. 59) 

 következőképen alakul át : 



(/. A fejtető zöld. 



í?'. A homlok sárga caiiipestris (59. old.). 



h^. A homlok szürke ...... taivanus (60. old.). 



