20 



Dimidiato— Elytra connata 



Dimídiiito — félig, feU)iyire ; egy 

 szó elébe téve azt fejezi ki, 

 hog3' az illető szóval meg- 

 jelölt tulajdonság a szerv, vagy 

 a rovar testének közepéig 

 terjed. 



Diiuídiatus — felezett. 



Diiuidíus — fél; az oly szerv 

 vagy rovar, a mely egy má- 

 sikhoz viszonyítva fél-olyan 

 hosszú. 



Dimorphisuius — kétalakúság. 



Diptora — Kétszárnyúal'. 



Discolor — külön-színi'i ; ha az 

 azonos szervek különböző 

 színűek, pl. a lábak, ha az 

 elsők vörösek, a középsők 

 feketék. 



DiseretiiS — élesen különvált ; 

 valamely szerv akkor, ha azt 

 az utánna következőtől erős 

 bemélyedés választja el. 



DiscilS — korong. 



Disjunctus — különálló, elvá- 

 lasztott. 



Disperse — elszórtan, szétszór- 

 tan ; valamely tulajdonságot 

 jelentő szó előtt olyankor hasz- 

 náljuk, mikor azt akarjuk ki- 

 fejezni, hogy az a tulajdonság 

 itt-ott van meg, pl. disperse 

 punctatus —elszórtan pontozott. 



Bistaus — távolálló. 



Distichus — kétsorosán fésűs 

 Lásd „Antennáé distichae''. 



Distinctus — elkülönített. 



Distiiietc — élesen, világosan, 

 szembetűnően ; melléknév elébe 

 téve, jelentését fokozza. 



Divaricatus — szétterpesztett ; 

 két egynemű testrész akkor, 

 ha egymással ellentétes irány- 

 ban állanak. 



Divergens — széthajtó ; valamely 

 szerv vagy rajz akkor, ha két, 

 egymástól elhajló iránya van. 



Diversiis — különböző. 



Dorsuluiu — hátrészecske, a 



középtor háta ; Kirbij szerint 

 a mellkas közepének hátán 

 lévő azon részlet, a mely a 

 collare és scutellnm között fek- 

 szik ; ezen vannak a felső 

 szárnyak ízvápái — pteropega. 



Dorsiim — hát; a potrohnak a 

 háta. 



Diiplicato-pectiuatiis — kettősen 

 fésűs. Lásd „Antennáé dupli- 

 cato-pectinatae". 



Eeliiiiatiis — tü.skés, tövises. 



Ela.StÍCilS — rugalmas. 



Elateridae — Pattanó bogárfélék. 



Elatiis — kiemel/i-edö ; valamely 

 szerv akkor, ha a fölület szín- 

 vonala fölött áll, 



Elevatus lásd elatiis. 



Elllpticus — ellipszisforma. 



Eloiia^atus — megnyúlt, kinyúlt. 



Elyfra — szárnyfedők. 



— abbreviata — megrövidült 

 szárnyfedők; azok, a melyek a 

 potrohnak csak egy részét 

 födik. 



— abscissa — metszett, nyesett 

 szárnyfedők ; a melyeknek há- 

 tulsó szegélye mintegy egye- 

 nesre metszett. 



— aiiipliata — elszélesedett 

 szárnyfedők; azok, a melyek 

 külső széleikkel a potrohon 

 túl terjednek (93. ábra) 



— auriculata — füles szárny- 

 fedők ; az olyanok, melyeknek 

 vállzugában szabadon kiálló 

 függelék vau, mint pl. a 

 Lycusé (94. ábra). 



— brevissima — igen rövid 

 szárnyfedők; azok, a melyek 

 a potroh hosszának felénél 

 rövidebbek, mint pl. a Staphy- 

 linus é (95. ábra). 



— eoiuplícautía — egymásra 

 hajló szárnyfedők ; ha egyik a 

 másik fölé hajlik. (96. ábra.) 



— eoiinata — összeforradt 

 szárnyfedők ; azok, a melyek 



