Evanescens— Fiolatus 



23 



Kvaiiescens — dmosódó, elenyésző. 



FvaratiiS — barázdás; a fülszíii 

 akkor, lia hosszában mély ba- 

 rázdák futnak végig. 



Exarticulatiis — ízeletleu. 



Exasporaíiis — érdes. 



Exeavatus — kicájt. 



Exeisus — kimetszett. 



Expaii.sii.s — szétterpesztett; a 

 rovarok szárnyaira alkalmaz- 

 zák, ha nyugalmi állapotban 

 szétterülnek. 



Exscnipdis — kivésett; a diszít- 

 mény akkor, ha a fölszínen 

 különbféle vésmények vannak. 



Exsertiis — kitoJidt ; valamely 

 testrész akkor, lia teljesen lát- 

 ható s egy másik sehol sem 

 fedi. Lásd „Capnt exsertum". 



Faeics — arcz ; a fejnek a száj- 

 fölötti tája, a mely magában 

 foglalja a szájfedöt, a homlokot 

 és a szemek tájékát. 



Fakatiis, falci foriiiis — sarló- 

 forma . 



Família — család. 



Faririosiis — lisztes ; valamely 

 fölszín akkor, ha kis, nagyitó- 

 val egyenként felismerhető 

 pettyecskékkel lisztszerűen fe- 

 dett. 



Fascia — öv, szalag ; világos, 

 vagy sötétszinű, egyenlő széles 

 és a testen vagy testrészen 

 harántirányban húzódó színrajz. 



Faseiatus — öves, szalagos. 



Faseiciilatus — bojtos, panudos ; 

 az a fölszín, a melj^en hosszabb, 

 tömötten álló szörcsomócskák 

 vannak. 



Fastigiatiis — omargiiiatus. 



Favosu.s — sejtes ; a diszítmény 

 akkor, ha hatszögletű mélye- 

 dései egymás mellé sorakoznak 

 s igy a fölszín léphez hasonlít. 



Faviis — sejt. 



Feniur — czomb. 



Femoratus — nagíjczombú; az a 



rovar, a melynek czombja fel- 

 tűnően megvastagodott. 



Fenestratus — ablakos ; az a 

 fölszín, a mely egy vagy több 

 pontján átlátszó. 



FeiTOUS — vasszinü ; a csiszolt 

 vasnak férafényű színe. 



Ferriig'iiieus — barnásvörös, 

 rozsdabarna. 



Ft'Stiviis — tarka. 



Filaiueiitosiis —fonalas; minden 

 oly testrész va.gy szerv, a mely 

 fonálra emlékeztet. 



Fllaiiioiituiii — fonál ; hosszú, 

 vékony és mindenütt egyenlő 

 nyujtvány. 



Filiformls — fonálforma ; az 

 olyan hengeres szerv, a mely 

 alapjától csúcsáig egyenlő vé- 

 kony, pl. Antennáé íiliformes. 



Fimbrla — rojt ; valamely szerv- 

 nek hosszú szőrpamata. 



Fimbriatiis — rojtos; valamely 

 testrész akkor, ha szélén íinom 

 szőrpamatok vannak. 



Fissiis — hasadt ; az a szerv, a 

 mely alapja felé egészen vagy 

 részben osztott. 



Flabellatus — legyezös ; valamely 

 szerv akkor, ha csúcsán moz- 

 gatható, egymásra illeszthető 

 lemezek vannak, mint pl. az 

 Evaniocera csápja. 



Flabollmii — ostor, csápostor; a 

 csápoknak az a része, a mely 

 az alapíz és a bunkó között 

 van. 



Flagelluiu — ostor. 



Flaiiiiiieus — lángpiros; a tűz 

 lángjának színére emlékeztető 

 tiszta piros szín. 



Flav^o-vireiis — zöldessárga, sár- 

 gászöld ; világos zöldszín, túl- 

 nyomóan sárgával és igen kevés 

 barnával keverve. 



Flavii.s — tiszta sárga., sárga. 



Foliatiis — levélforma. Lásd 

 „Antennáé foliatae'*. 



