Serratus — Tarsus 



35 



oldalán kiálló chitinuemű, fii- 

 részfogazott részlet. 



Serratus — fürészes. 



Sessilis — ttlö ; az oly szerv, 

 a mely eg-ész széles alapjával 

 ül egy másikon, pl. a Tenthre- 

 dinidálc potroha. 



Sí'ta — sörte. 



Setaccus — setiforiiiis, sörte- 

 forma. 



Setosus — sörtés; a fölület akkor, 

 ha rajta merev, hosszú szőrök 

 vannak. 



Siiiuatns — öblös; valamely test- 

 résznek a szegélye akkor, ha 

 valamely pontján be van kanya- 

 rítva. 



Síp hu ne Ilii = Nectarium. 



Sniaragtliuus — smaragdzöld. 



Somatotheea = Gasterotheca. 



Spado — Linné szerint a társas- 

 életíi rovarok dolgozói. 



Spatulatus — lapátforma. 



Sphiiieter — alfél csukó ; a Libel- 

 lulidák alfelnyílását elzáró le- 

 mezke. 



Spina — tüske, tövis. 



Spira — pörge tojócsö: a Gubacs- 

 darázsok visszahúzható tojó- 

 csöve. 



Spira cul ura — lélekzömjüás, 

 stigma. 



SpleiideiiS — fémesfényü. 



Spongiosus — szivacsos. 



Squama — pikkely. 



Stellatus — csillagos. 



Stemraa — fiókszem, egyszerű szem. 



Steriiura — mell; a tor alsó 

 fele. 



Stigma — lélekzö nyílás., stigma. 

 — szárnyjegy ; egyértelmű a 

 „pterostigmá"-val. 



Stigniatale — stigmaköz ; a 

 hernyók, lárvák és kifejlett 

 rovarok lélekzö nyílásai között 

 lévő köz. 



Stimiilus — tüske. 



Stipes — állkapocs-nyél., az alsó 



állkapcsoknak azon íze, a mely 

 a sarokkal függ össze. 



Stomatotlieea — szájhurok; a 

 báb burkának az a része, a 

 mely a szájrészeket veszi körül. 



Stramiiieus — szalmasárga. 



Striato-puuctatus — rovátkáson 

 pontozott; a vésmény akkor, ha 

 a bevésett pontok hosszsorok- 

 ban feküsznek. 



Striatus — roráfkos; a fölszín 

 akkor, ha rajta finom és pár- 

 huzamos hosszbarázdák vannak. 



Strig'a — csík ; a testen harán- 

 tosan futó színvonal. 



Strigillatus — csíkos. 



Striolatus = striatus. 



Stylifer — csutás. 



Stylus — farcsuta ; az alfél mellett 

 lévő rövid nyujtvány. 



— csápsörte ; a Dipterák csápjá- 

 nak utolsó ízén lévő, leg- 

 gyakrabban ízeit sörte. 



Subelypeus — fiókfejpaizs. 



Subímag'o — nimfa ; egyértelmű 

 a „nympha"-val. 



Subulatus — árforma. 



Subuliíoniiis = subulatus. 



Sulcatus — barázdás ; az a fö- 

 lillet, a melyen mély és erős 

 hosszanti bevésések vannak. 



Sulphureus — kénsárga. 



Sutura — szárny - varrat ; a 

 szárnyfedők érintkező belső 

 szegélye. 



— co n uata — összeforrt szárny- 

 varrat. 



— imbrícata — fedélszárny- 

 varrat ; az oly szárnyfödők, 

 a melyek közül egyikének sze- 

 gélye a másikét födi. 



Syueiput — fejbiib. 



Sypliou — a Thysanurák száj- 

 nyílása. 



Taeiiia — galand ; a test hosszá- 

 ban futó színrajz. 



Taoniatus — galandos. 



Tarsus — lábfej. 



