T. 



Abbroviaíus — megrövidült. 

 Abdoiiioii — pofroh. 



— cainpaiiulatiiiu — harang- 

 forma potroh ; pl. az Eulophiis 

 xanthopus-ó, (1. ábra). 



— coaretatiiiii — karcsú tövű 

 potroh^ a pikkelyes szárnyúaké 

 s a legtöbb kétszárnyúé (4. ábra). 



— eorinUiiiii — szarvas-jwtroh ; 

 az, a melynek hátán nyujtvány 

 van. 



— dentatuiu — fogas potroh ; 

 melynek haslemezei valame- 

 lyikén fogszerű kiemelkedés 

 van. 



— eloii^'atuiii — megnyúlt pot- 

 roh^ mint pl. az Agrio)i-é 

 (3. ábra). 



— f'oreipatiiiu — ollós potroh; 

 mint pl. a Forficulá-é. (2. ábra.) 



— foveolatiiiii — gödrös potroh. 



— liastatiiiii — dárdás potroh. 



— lamíiiatuiii — lemezes potroh. 



— lobafiiiii — karéjos potroh. 



— iiiari^íiiatuiii — karimás 

 p)Otroh. 



— potiolatuiii — nyeles p)Otroh^ 

 mint pl. a Stnierá-é (5. ábra). 



— .sessilc — íilö potroh. 



— spiiio.smii — tüskés potroh^ 

 tövises potroh. 



A b ni p tus — megszakadó. 

 Abnipto-clavatii.s — hirtelen- 

 hunkós. 



Abseoiiditus — rejtett; pl. a 

 Cassida feje. (6. ábra), 



Acetabuliim — ízvápa. 



Aeiculatus — karczolt ; az olyan 

 fölszín, a mely mintha tűvel 

 volna össze-vissza karczolva 

 (7. ábra). 



Acridiidae — Sáskafélék. 



Acroceplialus — csúcsosfejü. 



Aciileatiis — tüskés, tövises ; a 

 fínom, hegyes tUskékkel fedett 

 fölszín, pl. a Hispa tüskés 

 szárnyfedői (8. ábra). 



Aculeus — tüske., tövis. 

 — f Illánk ; a méhek fulánkja. 



Aeuiiiiiiatus — hegyezett. 



Aciltus — hegyes. 



Adipo.sus — zsir fényű. 



Adnatiis — odanött, hozzánött. 



Adspcrsus, coiispersus —hintett., 

 petty ezett; valamely testrész, ha 

 különböző színű kis pettyek 

 vannak rajta tömötten egymás 

 mellett. 



Aduiicus — horgas. 



Aeiieus — hronzszínü ; a bronz- 

 nak fémfényű zöldessárga színe. 



Aenigiiiosiis — rezes-zöld ; 2i réz- 

 rozsda színe. 



Ala — szárny. 



Alatiis — szárnyas. 



Albus — fehér. 



Alli§atu.s —függő, mint pl.,,Pnpa 

 alligata". 



Rovartani műszótár. 



