45 



Först Brehin dcMi äldre svik-s ingående ha sysslat med den 

 haitiska förekomsten af var stora tärna. 



Med tysk petitesse och önskan att göra nya arter företog 

 han sig att. sa vidt man mi kan se på grnnd af ohetydliga 

 individnella och aldersolikheter. dela de från baltiska trakterna 

 erhållna exemplaren pa icke mindre än tre arter, af hvilka 

 han bland annat kallade en > Schillingii», — ett af dessa alltför 

 vanliga fall då en djnrart. blott genom en forskares infall, för 

 alla tider skall behängas med en enskild människas namn. 



Dess bättre visade det sig snart, att de Brehmska arterna 

 voro en och samma fågel i olika åldrar och dräkter, och från 

 och med nu började man småningom vinna klarhet, att man 

 här hade med en fågelart att göra, som utan att ens erbjuda en 

 afvikande form befanns bofast på vidt skilda ställen i världen. 



flvar var hon nu egentligen hemma, denna »kaspiska» hafs- 

 tärna".' Hade hon något ursprungligt hemvist och i så fall hvar? 



Den gåtfullhet, som hvilar öfver den stora tärnans lif, full- 

 ständigas blott af alla de frågetecken, hvilka genom mer än 

 ett århundrade följt allt hvad som skrifvits och sagts om 

 hennes förekomst. 



Inom de flesta grupper och släkten af fåglar är det vanligt 

 att finna en rad olika arter och särskilda former af dem boende 

 inom hvar sina för arten eller formen egna områden af jor- 

 den. Visserligen dela liera arter inom samma släkte stora 

 utbredningsområden med hvarandra. Formerna af samma 

 art bebo äter gifvelvis mera hvar för sig begränsade trakter. 

 Men det är vanligt att finna en art i hufvudsak tillhöra en 

 världsdel eller två eller också ett visst bälte af jorden på 



