DC llesla människor i rikcl vela inlc ens all tlel linns ell 

 stycke Sverige därute, där jättetärnorna hvila pä den hvita 

 klippan och de vilda gässen vaga sig i Uuid Iran hatVet för 

 atl l)eta den tiden deras vingar fällas. 



Fyrmännen, som från sitt i (lagningen slocknande ljus se 

 ut (ilVer det morgonbleka hafvet, varsna fåglarna ibland. 

 Öarnas spridda abor norrut känna dem och skona dem \id 

 äggfångslen. Frän Häfringe vaka lotsarnas ögon — Gud löne 

 dem en gång! Ty folket ])å kusten därinne 13'ste det alltid 

 att fara ut och plundra pa klipporna — dem som visste om 

 dem. Men för de tlesta var det okändt att det alls fanns 

 något land därute, där två af klenoderna bland Östersjöns 

 sällsvnta fåglar ha sitt hemvist. 



