59 



Omkring Karlö skall skräntärnan enligt Sandman på hans tid 

 ha förekommit sparsamt, men nordligare riiti allmänt ända till 

 Torneå. 



Dessa uppgifter äro som synes icke förenliga, hvilkel gifvel- 

 vis kan bero pa en förändring inom fågelvärlden, ehuru det 

 i delta fall ej ensamt torde vara täckande orsak. I den lands- 

 del, där Sandman säyer att få<i;eln förekommer rätt allmänt, säi^es 

 den af Professor Palmen längs kusten »småningom blifva säll- 

 .syntare», och där denne på sin tid uppgifver den vara talrik, 

 finner, visserligen nu efter fyrtio ar. en sa utmärkt fagelkän- 

 nare som Rolf Palmgren enstaka par . . . med vida afständ 

 mellan de skilda häckplatserna . 



Denna iakttagelse, att skräntärnan inom hela det baltiska 

 området förekommer med enstaka häckande |)ar på vida af- 

 ständ från hvarandra och, i stark motsats härtill, med ett par 

 starka kolonier, utan något enda kringboende enstaka par, är 

 sannolikt riktig. 



P^örbigå vi de svenska häckplatserna för all se den nord- 

 ein'opeiska utbredningen från andra sidor, tinna vi närmast 

 alt skräntärnan aldrig är funnen häckande i Norge. I Danmark 

 däremot finnes fågeln, men ytterst sällsynt. 



Är 1823 skref redan Kammerjunker og .hegermester (Iharles 

 Teilhau, i sin Forsog til en Beskrivelse af Danmarks og Is- 

 lands Fugler», om skräntärnan så här: 



»Boer vid det caspiske Hav, og i Archipelagus. Er blandt 

 vore .sjseldne Fugle. Yngler i Miengde på Romoe og Sylt 

 under Ribe Amt, sjielden ved udlobet af Ribe Aae.» 



I sinom tid beröfvades ju Danmark denna berömda häck- 

 plats för skräntärnan. 



