81 



nlldeles eiiiol livad man löiLil vclaL om dem, lika plötsligt 

 skulle ha erhållit en så stark ökning, att de på ett fåtal år 

 kunnat hlitva hundratal, då vore detta verkligen ett samman- 

 IrälTande. som foretaller all Irotsa den biologiska sannolikheten. 



Mina iakttagelser och rcin om dessa fåglar äro alltjämt för 

 fa och ringa för all lillåla några säkra slutsatser i denna fråga, 

 men hopandel af sannolikheter synes mig leda länken i en 

 bestämd riktning. 



\'i vela från Danmark föi-ul om cll fall, da en annan större 

 lärnart vid slark f()rföljclse plötsligt Hyllade hela kolonien 

 öf\'er storl afsland Ull en hell annan Irakl. 1 vart land har 

 jag iakttagil all svarltärnoi- tlylla plötsligt ell ai\ hela kolonien 

 pa femton. Ijngo |)ar. lill ell hell annal Iriisk än del de be- 

 bodde förut. 



På Sylt fanns pa 1<S70 80- och in i)a 9()-lalel iinnu en koloni 



])å o() a 40 par. Omkring 1900 voro de llesla borta. 



Inga fåglar blefvo dckiade pa Sylt. Man förjagade dem 

 genom alt laga äggen. Hafvel och flygsanden togo också så 

 många, all fåglarna borl läi'a sig all söka en annan häckplats. 

 Men dessa skräntärnor, hvilka lämnade Svll samtidigt med att 

 de svenska kolonierna uppstodo, måste någonstädes ha tagit 

 vägen. Att de stannat vid sina vinterlillhall i sydligare luft- 

 streck ;ir föga sannolikt. AU de begifvil sig Ull de närmaste 

 kolonierna i sydöstra Europa icke heller. AU de behallil sin 

 vana all bo i koloni äi' däremol ganska vissl. Att de sökt 

 sig en ny boplats likaså. 



Ingenstädes från norra Europa utom utanför wSörmland ha 

 vi erfarit något om någon ny koloni af skräntärnor. Därför 



11 — 793093. Herg. SiWsiinla fäf/lar II. 



