82 



tror jai^ ;ill del är de Iran Slesvig iördritna skräiiUinionui. 

 hvilUa luii' |)lötslii);t iippträdl och bildat Ivolonier hos oss. 



¥A[ så stort antal skräntärnor, som luir nu linnes |)a Ljus- 

 skär oeli I^öljeskär, uppslår knappast pa ett lata! ar ur en obe- 

 tydlig slam. Omsättningen bland taglar af denna lyp i\v icke 

 så slor. Man kan ar eller ar linna uppen])arl samma tiuitar 

 och måsar bosatia pa samma niick |)a ett skär. Dessa fåglars 

 ålder är sUirre än man i allmänhel anar. Deras genom aren 

 lika hvila skrud förrader den ej \ov \ara (igon. men \i(l en- 

 staka lillfrdlen ialer naluren ell vuu kasla en ijusglimi framåt 

 vetandets väg. 



Del linnes en berättelse om en Iruls ålder som — ;if\en om 

 den ej i\v bevislig ger nagol all länka i)å. 



På den norska kusten mol Ishafvet har man funnil alldeles 

 rödtläckiga (crylristiska) ägg af Irular. Hvad det beror pa hör 

 ej hit, men dessa ägg äro mycket sällsynta, eftersökta af ägg- 

 samlare oeh därför dyrbara. Skärbönderna som äga fugle- 

 vicr diiruppe \ela detta och de ha funnit, att del ;ir en vi.ss 

 hona luii' oeh livar pa kirslen som alllid liigger sådana i'öda» 

 ägg. Hon brukar som andra trutar häcka ar efter ar pa sam- 

 ma lliick af skäret, fastän äggen ständigt blifva tagna, och 

 skärbönderna, som \ärdera dessa dyrbara värphöns, kalla 

 sådana trutar kongemaage». 



Nu kom en gäng en fai^ande man dit ui)p och trallade en 

 skärbonde, som var sloll (")l\er all ha ell |)ar kongemaager> 

 på sitt > fuglevier . 



»Sig mig De! sade han lill friimlingen, när saken kom ])å 

 tal. »Ihor gammel mener De al en slik kongemaage blir' 



