8f) 



Den resande tog sig en funderare. Han var en fagciknnnig 

 man och visste atl en fången örn i Österrike hlitVit 12(S ar. 

 Och så tog han till — ja, en tjngo. trettio ar. 



Då mvste den mvnchge bonden. \ände tol)aksbussen och 

 spottade, som ett gochiiodigt uttryck af förakt för den andres 

 vetande. Ocli sa sade han: 



»Jeg skal sige Dem en ting. og De kan stole [)aa. al del er 

 sant det — naar min far var gul. saa lunde kongemaagen 

 sine röde egg paa akknrat samme sted der borte i)aa vierel. 

 Og del har n ha\i InerI eneste aar i min lid ogsaa! 



Och om del mi är sani eller icke sant — h\em wl del' 

 Men endast tanken, all bland de hvila fåglarna därute pa 

 klippan i Östersjön skulle kunna finnas någon, som sell lidei- 

 före oss, bör göra vördnaden större för den rikedom det är 

 atl ha dem boende pa en af de ofruktbaraste fläckarna i de 

 stormsköljda svenska skären. 



